Справа № 360/2757/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року справа №360/2757/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Сідака П.П., представника відповідача Захарової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року (повне судове рішення складено 13 липня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2757/21 (суддя в І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В травні 2021 року представник позивача Сідак П.П. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у відношенні до ОСОБА_2 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із січня 2008 року по травень 2011 року та із вересня 2012 року по 01 березня 2018 року (включно) - січень 2008 року, а у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року - березень 2018 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із січня 2008 року по травень 2011 року та із вересня 2012 року по 01 березня 2018 року (включно) - січень 2008 року, а у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року - березень 2018 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у відношенні до ОСОБА_2 щодо не нарахування та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із травня 2011 року по вересень 2012 рок у (включно) - січень 2008 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із травня 2011 року по вересень 2012 року (включно) - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що заримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

- зобов`язати відповідачів, кожного окремо за свій період, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвалою від 02 червня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі місцевий суд вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 39-41).

Ухвалою суду першої інстанції від 05 липня 2021 року позовну заяву представника позивача Сідака Павла Петровича в інтересах ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху за ч. 13 ст. 171 КАС України.

Запропоновано позивачу протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними обґрунтуваннями та доказами.

12 липня 2021 року через систему "Електронний суд" представником позивача подана заява про поновлення процесуального строку, в якому зазначив, що зазначений позов поданий до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , після отримання копій карток грошового забезпечення із Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 і об`єктивного встановлення із них, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_2 проведена із порушенням вимог Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Отже з позовом до суду не можливо було звернутися раніше, тому що він був би поданий передчасно.

Також представник позивача послався на судову практику з розгляду подібних справ.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року заяву представника позивача Сідака Павла Петровича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду повернуто заявнику без розгляду, оскільки станом на 12 липня 2021 року недоліки позовної заяви не усунені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що на спірні правовідносини не розповсюджується строк звернення до суду, тому залишення позову без розгляду є необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу Військовою частиною НОМЕР_1 висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Посилається на те, що позов повернуто заявнику без розгляду, оскільки недоліки позовної заяви не усунені.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник Військової частини НОМЕР_1 . Представник Військової частини НОМЕР_2 до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Повертаючи позов, суд першої інстанції встановив, що оскільки позивачем (представником позивача) у визначений ухвалою суду від 05.07.2021 строк не усунув недоліки позовної заяви, є законні підстави для залишення позовної заяви представника позивача Сідака Павла Петровича в інтересах ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Як зазначалось вище, ухвалою суду першої інстанції від 05 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними обґрунтуваннями та доказами.

Отже, підставою для залишення позову без руху слугував висновок місцевого суду про порушення позивачем строку звернення до суду.

Згодом, оскаржуваною ухвалою позов було повернуто без розгляду у зв`язку з неусуненням недоліків не подання належної заяви з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду з відповідними доказами.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що на спірні правовідносини не розповсюджується строк звернення до суду, тому залишення позову без розгляду є необґрунтованим.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України Конституційний Суд України зазначив про те, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року (справа № 825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа № 825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

У ч. 2 ст. 233 КЗпП України зазначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За вказаних обставин, даний спір виник у зв`язку із стягненням заробітної плати (грошового забезпечення), а тому позивач не обмежений строком звернення до суду за захистом свого права про стягнення невиплаченої в належному розмірі індексації грошового забезпечення.

При цьому посилання на те, що позов повернено заявнику без розгляду, оскільки недоліки позовної заяви не усунені відповідно до ухвали місцевого суду про залишення позову без розгляду не беруться до уваги, оскільки за діючим процесуальним законодавством ухвала про залишення позову без руху не може бути оскаржена, тому її обґрунтованість може бути перевірена лише за наслідками перегляду ухвали про повернення позову без розгляду.

Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Сідака Павла Петровича задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року скасувати, а справу № 360/2757/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повне судове рішення 20 вересня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. В. Геращенко