Справа № 160/2916/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

07 вересня 2021 року Справа № 160/2916/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача Чабаненко А.Л. Шустової А.А.
розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпро клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати з 01.07.2015 по 26.03.2020 року у справі №160/2916/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської обласної прокуратури, з урахуванням заяви про зміну предмету позову шляхом уточнення формулювання позовних вимог та про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938), які полягають у застосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у зв`язку із його публічною службою у період з 01.07.2015 року по 30.12.2020 року на посадах прокурора (а саме у період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року - на посаді прокурора Дніпровського району м. Дніпродзержинська; у період з 15.12.2015 року по 30.12.2020 року - на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури) пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938), яка полягає у незастосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у зв`язку із його публічною службою у період з 01.07.2015 року по 30.12.2020 року на посадах прокурора (а саме у період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року - на посаді прокурора Дніпровського району м. Дніпродзержинська; у період з 15.12.2015 року по 30.12.2020 року - на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури) статті 81 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року № 1697-УІІ в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за час його публічної служби у період з 01.07.2015 року по 30.12.2020 року на посадах прокурора (а саме у період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року - на посаді прокурора Дніпровського району м. Дніпродзержинська; у період з 15.12.2015 року по 30.12.2020 року - на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури) заробітної плати прокурора в загальному розмірі 2064677,87 грн. (два мільйони шістдесят чотири тисячі шістсот сімдесят сім гривень, 87 копійок), в тому числі: посадового окладу - 1 000 248,66 грн. (один мільйон двісті сорок вісім гривень, 66 копійок); надбавки за вислугу років - 177 415,79 грн. (сто сімдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень, 79 копійок); надбавки за виконання особливо важливої роботи 824366,98 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі триста шістдесят шість гривень, 98 копійок); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 62 646,44 грн. (шістдесят дві тисячі шістсот сорок шість гривень, 44 копійки);
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) протиправно ненараховану та невиплачену заробітну плату за час його публічної служби у період з 01.07.2015 року по 30.12.2020 року на посадах прокурора (а саме у період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року - на посаді прокурора Дніпровського району м. Дніпродзержинська; у період з 15.12.2015 року по 30.12.2020 року - на посаді прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури), в загальному розмірі 2064677,87 грн. (два мільйони шістдесят чотири тисячі шістсот сімдесят сім гривень, 87 копійок), в тому числі: посадового окладу - 1 000 248,66 грн. (один мільйон двісті сорок вісім гривень, 66 копійок); надбавки за вислугу років - 177 415,79 грн. (сто сімдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень, 79 копійок); надбавки за виконання особливо важливої роботи 824 366,98 грн. (вісімсот двадцять чотири тисячі триста шістдесят шість гривень ); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 62 646,44 грн. (шістдесят дві тисячі шістсот сорок шість гривень, 44 копійки);
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати.
Ухвалою суду від 02.03.2021 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
12.08.2021 року представник відповідача звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з письмовим клопотанням про залишення позову без розгляду, в обґрунтування зазначеного клопотання зазначила, що з урахуванням предмету позовної заяви, його обґрунтування, підстав, на які посилається позивач, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду в частині позовних вимог за період з 01.07.2015 по 26.03.2020 року з наступних підстав. Так, з позовної заяви вбачається, що підставою для звернення до суду з вказаним позовом є рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 року у справі №1-223/2018 (2840/18), яке оприлюднено у Офіційному висновку України 24.04.2020 року, а тому саме з цього часу вважається доведеним до відома громадян. Отже, останнім днем звернення позивача до суду відповідно до ст. 122 КАС України є 24.10.2020 року. Проте, позивач звернувся до суду лише 22.02.2021 року, тобто після закінчення шестимісячного строку для звернення до суду. Належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав можливості звернутись за захистом своїх порушених прав раніше, позивачем надано не було. Таким чином, вважає, що позовна заява в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати з 01.07.2015 по 26.03.2020 у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду має бути залишена без розгляду.
28.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшли письмові заперечення представника позивача проти заяви відповідача про залишення позову без розгляду, в яких зазначено, що позивач не погоджується з доводами відповідача з огляду на наступне. Так, рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020 не є єдиною підставою для звернення до суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом усього спірного періоду заробітна плата прокурора неправомірно нараховувалась та виплачувалась позивачеві у розмірі, що є меншим, ніж розмір передбачений законом України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 5 ст.122 КАС України та ч.2 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду у даній справі є необмеженим, оскільки у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, доводи викладені в клопотанні щодо залишення позову без розгляду є безпідставні, а клопотання представника відповідача є таким, що не підлягає задоволенню.
Представник відповідача в підготовчому засіданні підтвердила позицію, викладену в клопотанні про залишенні позову без розгляду та просила суд клопотання задовольнити.
Представник відповідача в підготовчому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про залишення позову без розгляду, зазначила доводи, що були викладені нею у запереченнях проти заяви про залишення позову без розгляду.
Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати з 01.07.2015 по 26.03.2020 року.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.
Відповідно до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частина 5 статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.
Водночас частина 5 статті 122 КАС України є загальною нормою у розв`язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.
У зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Статтею 233 Кодексу законів про працю України визначено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Так, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (ч.1 ст.233).
Разом із цим частиною другою цієї статті встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.
Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондують з частиною першою статті 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Положеннями статті 2 Закону України Про оплату праці визначено, що в структуру заробітної плати входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Частиною другою статті 81 Закону України Про прокуратуру передбачено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:
2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.
З урахуванням вищезазначених норм законодавства, суд дійшов висновку, що посадовий оклад прокурора входить до структури заробітної плати і відповідно є її складовою.
Відповідно до рішення КСУ від 15.10.2013 №8-рп/2013 у справі №1-13/2013 в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 №108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційного Суду України поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.
Під заробітною платою, що - належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Як вбачається з позовної заяви, у даній справі предметом спору є право позивача стосовно неотриманої ним заробітної плати (оплати праці) за періоди, коли він проходив публічну службу в органах прокуратури.
Зазначене свідчить про те, що в спірних правовідносинах норми Законів України Про оплату праці, Про прокуратуру, Кодексу законів про працю України, а також інших підзаконних нормативних актів з питань оплати праці є спеціальними порівняно з нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Тому в даному випадку повинні застосовуватися положення спеціальних норм в частині можливості звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
З урахуванням вищенаведеного, суд зазначає про помилковість тверджень представника відповідача, викладених у клопотанні про залишення позову без розгляду в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати з 01.07.2015 по 26.03.2020 року, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених обмежень стосовно строків звернення до суду осіб, які проходили публічну службу, щодо питання стягнення ненарахованої та неотриманої заробітної плати, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 08.09.2021 року по 10.09.2021 року у відпустці, та з 13.09.2020 року по 17.09.2020 року на навчанні, текст ухвали суду складений першого робочого дня - 20.09.2021 року.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати з 01.07.2015 по 26.03.2020 року у справі №160/2916/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець