Справа № 640/19147/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/19147/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України»

до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови №64911535,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. про накладення штрафу від 22.06.2021 року у ВП № 64911535.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно накладено штраф на позивача за невиконання ухвали суду, оскільки про поважність причин неможливості виконання ухвали суду в частині позивачем повідомлено державного виконавця.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, призначене на 18.08.2021 року. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64911535. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64911535 та відзив у строк до 09.08.2021 року таким чином, щоб у вказану дату витребувані матеріали знаходились у канцелярії суду.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання від 18.08.2021 року у зв`язку з неявкою представників сторін, судом ухвалено відкласти судове засідання.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Водночас, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем у встановлений ухвалою від 20.07.2021 року строк витребувані документи не подано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2021 року витребувано повторно у Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64911535. Належним чином засвідчені копії витребуваних документів ухвалено подати до канцелярії суду (адреса: 01051, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корпус А) в строк до 30.08.2021 року таким чином, щоб у витребувану дату документи перебували у канцелярії суду. Наступне судове засідання призначено на 08.09.2021 року.

Електронною поштою 03.09.2021 року на виконання ухвали суду від 18.08.2021 року відповідачем надіслано копії матеріалів виконавчого провадження. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

У судове засідання 08.09.2021 року прибув представник позивача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши докази, судом оголошено перерву у судовому засіданні до 16.09.2021 року для складання повного рішення суду на виконання вимог частини першої статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання 16.09.2021 року сторони не прибули.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20 задоволено клопотання ТОВ «ТЛК» «Арктика» про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом. Застосовано заходи процесуального примусу, зокрема, пунктом 5 резолютивної частини ухвалено вилучити у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» договір купівлі-продажу від 13.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія», а також всіх додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Стягувачем визначено ТОВ «ТЛК» «Арктика». Вилучення вказаних у пунктів 5 доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 22.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64911535 з метою виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20. Пунктом 2 резолютивної частини постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду негайно та надати підтвердження виконання до 24.03.2021 року.

Вимогою виконавця від 22.03.2021 року державний виконавець вимагає від боржника в термін до 24.03.2021 року визначити відповідальну особу щодо виконання вимоги державного виконавця, оскільки о 15-00 будуть проводитись виконавчі дії щодо вилучення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» договір купівлі-продажу від 13.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія», а також всіх додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо.

24.03.2021 року AT «Ощадбанк» звернулось до державного виконавця із клопотанням про відкладення проведення виконавчих дій (вх.№9911 від 24.03.2021 року) щодо вилучення документів на іншу дату та час.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 24.03.2021 року відкладено проведення виконавчих дій до 26.03.2021 року.

Вимогою виконавця від 26.03.2021 року державний виконавець вимагає від боржника в термін до 31.03.2021 визначити відповідальну особу щодо виконання вимоги державного виконавця, оскільки о 15-00 будуть проводитись виконавчі дії щодо вилучення у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відповідних договорів.

На виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 AT «Ощадбанк» листом від 31.03.2021 року вх.10547 надано Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запитуваний оригінал Договору купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів Дії «Сетам» та акт приймання-передачі земельних ділянок 13.02.2019 року за Договором купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 року за №521. Також AT «Ощадбанк» повідомлено державного виконавця, що Договір № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного у AT «Ощадбанк» відсутній.

31.03.2021 року державним виконавцем складено відповідний Акт, в якому зазначено зміст листа AT «Ощадбанк» листом від 31.03.2021 року вх.10547.

Листом Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.04.2021 року повідомлено Господарський суд міста Києва про вилучення оригіналу Договору купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів Дії «Сетам» та акт приймання-передачі земельних ділянок 13.02.2019 року за Договором купівлі-продажу земельних ділянок від 13.02.2019 року за №521, а також про повідомлення боржника про відсутність Договору № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного, про що складено Акт державного виконавця.

Вимогою виконавця від 29.04.2021 року державний виконавець вимагає від боржника повторно в термін до 11.05.2021 року надати до відділу відповідні документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20, а саме:

договір купівлі-продажу від 13.02.2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Дочірнім підприємством «БЦТ» за результатами відкритих торгів ДП «Сетам», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупенія», а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо. Попереджено боржника, що у разі неподання відповідних документів до боржника будуть застосовані заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України « Про виконавче провадження».

Листом AT «Ощадбанк» від 07.05.2021 року (вх.№14191 від 12.05.2021 року) щодо вимоги виконавця від 29.04.2021 року у виконавчому провадженні № 64911535 повідомлено, що AT «Ощадбанк» надані усі наявні у останнього документи, які зобов`язано вилучити ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/13232/20 31.03.5021 року шляхом їх подання до Печерського районного відділ державної виконавчої служби у місті Києві.

11.05.2021 до Господарського суду міста Києва Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в межах справи №910/13232/20 подано скаргу на дії державного виконавця, у якій скаржник просить: визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни у виконавчому провадженні №64911535 про примусове виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 протиправними; визнати незаконною та скасувати вимогу виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 29.04.2021 року у виконавчому провадженні №64911535; зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження №64911535.

Вимогою державного виконавця від 13.05.2021 року державний виконавець просить Господарський суд міста Києва повідомити про виконання боржником ухвали суду від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 року, яка набрала законної сили, у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця у справі № 910/13232/20 відмовлено зокрема, у зв`язку із відсутністю правових підстав в порядку статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язувати вказаного державного виконавця виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №64911535, оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення (ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 року у справі № 910/1323/20) згідно з виконавчим документом не відбулося.

Постановою заступника начальника відділу Печерського відділ) державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 22.06.2021 у виконавчому провадженні №64911535 за невиконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 накладено на боржника АТ «Державний ощадний банк України» штраф у розмірі 5100 грн.

Вважаючи постанову державного виконавця від 22.06.2021 року про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Щодо доводів позивача про те, що оскаржувану постанову винесено без перевірки виконання рішення суду боржником, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404 передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Статтею 63 Закону №1404 встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною першою статті 75 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 23.05.2018 у справі №537/3986/16-а.

Отже, слід дійти висновку, що постанову про накладення штрафу державним виконавцем може бути винесено лише після перевірки виконання такого рішення та у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Так, дослідивши матеріали виконавчого провадження №64911535, надані відповідачем, судом встановлено, що виконавче провадження №64911535 відкрито постановою державного виконавця 22.03.2021 року, оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено державним виконавцем 22.06.2021 року, тобто через три місяці після відкриття виконавчого провадження.

Суд зауважує, що під час примусового виконання рішення активні дії щодо виконання рішення суду мають вчинятися не лише боржником, але й виконавцем в межах повноважень.

Постанова про накладення штрафу є своєрідним примусовим заходом для боржника, водночас, така постанова має бути вмотивованою.

Так, з мотивувальної частини постанови державного виконавця від 22.06.2021 року про накладення штрафу встановлено, що державним виконавцем зазначено, що « 04.06.2021 року до відділу надійшов лист Господарського суду міста Києва за вх.№17396 з повідомленням відділу про невиконання вищезазначеного рішення суду боржником. Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/13232/20 від 26.05.2021 року у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця у справі №910/13232/20 відмовлено. Станом на 22.06.2021 року будь-яка інформація від стягувача щодо виконання боржником ухвали Господарського суду міста Києва у справі №910/13232/20 від 11.11.2020 до відділу не надходила.».

Суд не бере до уваги висновки, викладені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 року, якою відмолено у задоволенні скарги боржника на дії державного виконавця у справі № 910/13232/20 зокрема, у зв`язку із тим, що виконання виконавчого документу його в повному обсязі не відбулося, оскільки судом досліджується правомірність винесеної постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження №64911535 за наслідками вчинених дій боржником на виконання судового рішення та дій виконавця щодо перевірки виконання останнього у встановленому Законом №1404 порядку.

Разом з тим, суд зауважує, що у матеріалах виконавчого провадження містяться листи АТ «Державний ощадний банк України» від 31.03.2021 року вх.10547, від 12.05.2021 року №14191, якими боржником повідомлено Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що Договір № 55/3-1 від 19.06.2017 року про припинення зобов`язань переданням відступного у AT «Ощадбанк» відсутній.

Водночас, доказів перевірки державним виконавцем підтвердження або спростування повідомленого позивачем факту відсутності витребуваного ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 Договору у матеріалах справи та у матеріалах виконавчого провадження, наданих відповідачем суду - відсутні.

Так, згідно з пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону №1404 під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Суд зауважує, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази здійснення відповідачем виконавчих дій саме щодо вилучення документів, визначених ухвалою суду у справі №910/13232/20, в той час, як у відповідачем надано докази лише у виді вимог до боржника про надання таких документів.

Так, боржником вчасно повідомлено державного виконавця про неможливість виконання ухвали суду від 11.11.2020 року у справі №910/13232/20 в частині у зв`язку із відсутністю документів, які звернуто до вилучення, в той час, як відповідачем на виконання виконавчого документу належних дій щодо перевірки вказаних боржником обставин та безпосереднього виконання виконавчого листа в порядку вилучення цих документів, не вчинено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не обґрунтовано винесено оскаржувану постанову від 22.06.2021 року про накладення штрафу.

Виходячи з положень частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейським судом з прав людини в пункті 40 рішення зазначено, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (пункт 68 рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі «Глоба проти України» відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява №59498/00, пункт 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, пункт 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

В пункті 27 рішення у справі «Глоба проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Отже, оцінюючи процедуру винесення оскаржуваної постанови у межах виконавчого провадження №64911535, суд дійшов висновку, що постанова від 22.06.2021 року про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що за подання позову АТ «Ощадбанк» сплачено судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. (меморіальний ордер від 07.07.2021 року №).

З огляду на задоволення позовних вимог, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 271, 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. про накладення штрафу від 22.06.2021 року у ВП № 64911535.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) сплачену суму судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г);

Відповідач: Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б).

Повне рішення складено 16.09.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна