Справа № 522/15154/19
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

в.о. заступника начальника митниці-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Меркотун Анатолія Володимировича

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до в.о. заступника начальника митниці-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Меркотун Анатолія Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року, справу № 522/15154/19 передано за територіальною підсудністю для розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області, яким, відповідно до ухвали від 10 жовтня 2019 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника митниці-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Меркотун Анатолія Володимировича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

В подальшому, до закінчення підготовчого провадження, від адвоката Єршова Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , на підставі ч. 1 ст. 47 КАС України, надійшла заява про зміну підстав позову та викладено позов у новій редакції.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

20.06.2019 року у справі про порушення митних правил № 1186/50000/19, винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 55 284,42 грн.

Підставою цьому стало те, що у квітні 2019 року з Китаю, в рамках зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2019 року № SLD-02, укладеного між компаніями «YIWU ZHENGLI SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD» (Китай) та ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК» (вул. Івана Мазепи, буд. 16, офіс 5, Печерський район, м. Київ, 01010), на адресу останньої надійшов контейнер № TCLU9646664 з товаром, вагою брутто 8920 кг.

25.04.2019 року директором ТОВ «СІМПЛ БРОКЛАЙН» Лімановим М.І., як представником декларанта ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК», на підставі договору про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 07.01.2019 №Brok06, було подано до митного оформлення митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» за №UA500090/2019/005759 (далі - МД) на товари №№1-39 «меблі, вироби декоративні, інші», які надійшли у зазначеному контейнері.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Чорноморський» Одеської митниці ДФС були надані наступні документи: інвойси від 25.02.2019 №42, 42-1, пакувальний лист від 25.02.2019 № 42-1, коносамент від 28.02.2019 № SZ19020147, контракт від 04.02.2019 № SLD-02 та інші товаросупровідні та комерційні документи.

За результатами проведеного, в період з 26.04.2019 по 03.05.2019, повного митного огляду з відкриттям 100% вантажних місць, встановлені невідповідності вагових характеристик, опису і коду згідно з УКТЗЕД товару №7, у зв`язку з чим було прийнято рішення про визначення коду товару від 07.05.2019 № KT-UA-2019, яким заявлений код «» (ставка мита 10%) для частини позицій змінено на код «732393000» (ставка мита 5%).

Митним постом «Чорноморський» Одеської митниці ДФС зроблено розрахунок різниці між заявленою до сплати сумою митних платежів та сумою платежів з урахуванням вищевказаного Рішення про визначення коду товару, а також зміни вагових та кількісних характеристик, викладених у Акті митного огляду, яка склала 18 428,14 грн. (лист митного поста «Чорноморський» від 08.05.2019 №1105/15-70-62-01).

Тобто, на думку митного органу позивачем вчинені дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, у зв`язку з чим 20.06.2019 його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає постанову незаконною, винесеною без всебічного повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить суд постанову Одеської митниці ДФС від 20.06.2019 року скасувати та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи відповідно до вимог чинного процесуального законодавства, відзив на позов не надав.

З метою повного та всебічного розгляду справи по суті, за клопотанням позивача, до Одеської митниці Держмитслужби було направлено відповідну ухвалу суду від 08.04.2021 року про витребування належним чином завірених копій матеріалів справи про порушення митних правил №1186/50000/19.

Однак, вимоги зазначеної ухвали суду, до закінчення підготовчого провадження, митним органом проігноровані. Причини не виконання ухвали від 08.04.2021 року суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 286 ч. 3 п. 3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК України, є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за цією статтею настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо зокрема, ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.

Разом з цим, склад правопорушення, за ознаками якого кваліфіковано дії Позивача, обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - неправомірне ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Особа, яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Таким чином, вказаний склад адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу, так як передбачає необхідність наявності у діях особи спеціальної противоправної мети.

Вказана позиція узгоджується з чисельною практикою Верховного Суду (постанови від 14.05.2019 (справа № 334/1738/16-а), від 14.02.2020 (справа №640/5078/17), від 10.12.2020 (справа № 569/16120/15-а), від 20.08.2020 (справа № 553/1435/17), від 25.06.2020 (справа № 163/1218/16-а), від 18.06.2020 (справа №638/10546/16-а), згідно яких склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Так, судом встановлено, що згідно з ч. 3 ст. 335 МК України, Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651- для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс),а у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Пунктом 1.1. контракту від 04.02.2019 року № SLD-02 передбачено, що ПРОДАВЕЦЬ поставляє, а ПОКУПЕЦЬ купує товари виробників згідно інвойсу, який є невід`ємною частиною контракту.

При заповненні митної декларації позивач, як представник декларанта ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК» відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією контрагентом «YIWU ZHENGLI SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD» та наданих йому імпортером.

Отже суд вважає, що як представник декларанта позивач не мав законних підстав для зазначення найменувань та кількості товарів у графі 31 митної декларації на власний розсуд, тобто відмінних від товаросупровідних документів, на підставі яких здійснено пропуск товару на митну територію України, тобто діяв в межах повноважень та обов`язків, визначених чинним законодавством, яке регулює порядок декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Також судом встановлено, що позивачем вживались усі можливі заходи з метою заявлення точних відомостей для здійснення процедури декларування та додержання вимог законодавчих актів.

Так, перед здійсненням декларування вищевказаної партії товарів, на підставі довіреності ТОВ «СІМПЛ БРОКЛАЙН» від 10.01.2019 року №88, ОСОБА_2 , було проведено 24.04.2019 року фізичний огляд цих товарів, який проводився шляхом часткового вивантаження, зважування та перерахунку та, як зазначено в Акті, складеному за його результатами, виявлено деякі розбіжності кількісних характеристик товарів.

У зв`язку з цим, відправником/продавцем товарів - компанією «YIWU ZHENGLI SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD» були скореговані інвойс та пакувальний лист №42-1 від 25.02.2019 (про що повідомлено листом від 24.04.2019) та надані ОСОБА_1 , для здійснення подальшого митного оформлення, який в свою чергу приєднав їх до митної декларації №UA500090/2019/005759.

Факт отримання від китайського контрагента інвойсу та пакувального листа №42-1 від 25.02.2019 саме в тій редакції, яка була в подальшому передана ТОВ «СІМПЛ БРОКЛАЙН» для декларування, підтверджується листом ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК» від 18.06.2021 №18/06/21-1.

Виявлення остаточних розбіжностей у асортименті та кількісних характеристиках товарів у контейнері №TCLU9646664 стало можливим тільки після повного митного огляду з відкриттям 100% вантажних місць (який тривав майже 8 днів).

Після виявлення інших невідповідностей та складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК» повторно звернулось до компанії «YIWU ZHENGLI SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD», яка у відповідь повідомила про те, що невідповідність асортименту вантажу товаросупровідним документам сталась з їх вини, у зв`язку із великою кількістю замовлень.

Зазначене вказує на відсутність умислу у Позивача на внесення недостовірних відомостей щодо найменування товарів з метою нібито неправомірного зменшення суми митних платежів.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містить доказів заявлення позивачем неправдивих відомостей, надання ним недостовірних документів чи недостовірної інформації при декларуванні товарів за митною декларацією №UA500090/2019/005759.

Оцінюючи матеріали справи, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 не є стороною зовнішньоекономічної операції чи стороною контракту з купівлі-продажу вищевказаного товару, оскільки діяв у відповідності до Договору про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 07.01.2019 року № Brok06, як уповноважена особа (представник) декларанта ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК», згідно з яким не несе відповідальності за наслідки у зв`язку з виявленням невідповідності товарів (їх найменування, маркування, кількісних та якісних характеристик), зазначених у товаросупровідних документах, товарам, що фактично переміщуються через митний кордон України.

Підтвердженням цьому є зазначене в якості відповідальної за фінансове врегулювання особи - ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК», у графі 9 митної декларації №UA500090/2019/005759. В Договорі про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 07.01.2019 № Brok06, також продубльовано, що обов`язок щодо своєчасного надання документів для здійснення митного оформлення та сплати митних платежів покладається на Замовника, тобто на імпортера/декларанта ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК».

Згідно з ч.1 ст. 276 МК України «платниками мита є: 1) особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом».

Тобто, до сплати митних платежів позивач не має відношення, оскільки обов`язок по сплаті митних платежів лежить не на ТОВ «СІМПЛ БРОКЛАЙН» чи ОСОБА_1 , а на ТОВ «ВІВА ЛОГІСТИК», що свідчить про відсутність жодної зацікавленості в зменшенні обсягу платежів, у зв`язку з чим розмір сплачених митних платежів може мати значення тільки для імпортера. В тому числі це підтверджується листом «ВІВА ЛОГІСТИК» від 18.06.2021 року №18/06/21-1.

Зазначені докази в сукупності вказують на відсутність наміру з боку ОСОБА_1 на вчинення будь-яких протиправних дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів, та взагалі свідчить про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та в нього відсутня суб`єктивна сторона складу даного правопорушення.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення є визначена, в установленому законом порядку, конкретна сума недобору митних платежів, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто, основою для розрахунків штрафних санкцій є визначена митним органом різниця несплаченої суми митних платежів.

Натомість, встановлена в службовій записці сума митних платежів, яка стала основою для визначення розміру штрафу, на думку суду була розрахована з порушенням норм законодавства, базується лише на припущеннях, отже не може бути взята до уваги судом відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України, виходячи з наступного.

Різниця митних платежів визначена листом митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС від 08.05.2019 року №1105/15-70-62-01.

Так, за результатом зміни митницею коду за УКТЗЕД частини товару №7 з на , ставка ввізного мита зменшилась з 10 на 5 %, але митницею, не зважаючи на це, зазначається в листі митного поста «Чорноморський» від 08.05.2019 №1105/15-70-62-01, та в подальшому в протоколі і постанові, про розрахунок митних платежів та їх збільшення, в тому числі, з урахуванням Рішення про визначення коду товару від 07.05.2019 № KT-UA-2019. Однак, аналізуючи табличну інформацію розрахунків, яка додана до листа митного поста «Чорноморський» від 08.05.2019 №1105/15-70-62-01, зміна коду частини товару №7 призвела тільки до зменшення кількості необхідних до сплати платежів за цей товар, а саме на 732, 07 грн. менше ніж заявлено з самого початку в МД №UA500090/2019/005759 Позивачем, як представником декларанта.

Відповідно до ч.6 статті 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Сам по собі факт зазначення у митній декларації невірного коду УКТЗЕД і корегування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил. Зазначена позиція визначена під час узагальнення практики притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 355 МК України, яка в діючому Митному кодексі, редакції 2012 року, відповідає статті 485, та доведена листами Держмитслужби України «Про питання правової оцінки фактів невірної класифікації товару під час його декларування» від 31.03.2009 року № 11/1-10.20/2838-ЕП, та «Про надання інформації» від 21.09.2011 року № 20/4-11/06037-ЕП.

Листом Держмитслужби України від 21.09.2011 року № 20/4-11/06037-ЕП роз`яснюється, що вивчення питання про наявність складу порушення митних правил передбачає, серед іншого, ретельний аналіз обставин декларування поданого до митного оформлення товару, включаючи його класифікацію за УКТЗЕД, зокрема, які характеристики товару стали визначальними для віднесення товару до конкретного коду згідно з УКТЗЕД, чи мали місце раніше факти митних оформлень, чи декларувала особа аналогічний товар за таким же кодом раніше, чи мав декларант можливість віднести товар до конкретного коду товару згідно УКТЗЕД використовуючи тільки товаросупровідні документи.

Обставини, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і однозначності класифікації товару.

Рішення про класифікацію товарів, відповідно до якого товар підлягає митному оформленню за іншим, ніж вказано у митній декларації кодом згідно УКТЗЕД не свідчить про обов`язкову наявність вини декларанта у визначенні невірного коду товару і, відповідно, не повинно в обов`язковому порядку розцінюватися як підстава для складання протоколу про порушення митних правил.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що відповідно до статті 458 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта.

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово зазначав необхідність дотримання стандартів доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Так, у справі «Кобець проти України» суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018р. у справі №914/2505/17 згадує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (SevtapVeznedaroрlu v. Turkey (СевтапВезнедароглу проти Турції).

Судом при розгляді зазначеної справи не залишено поза увагою і порушення з боку митного органу процесуальних прав позивача при заведені та розгляді 20.06.2019 справи про порушення митних правил №1186/50000/19.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може бути присутньою під час складання протоколу, підписувати його, отримувати його примірник, а також має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою (ст.494 МК України).

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

У відповідності до вимог статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 742/3757/16-а, від 31.01.2019 у справі № 760/10803/15-а, від 19.09.2019 у справі № 686/21230/16-а, від 30.09.2019 у справі № 486/92/17, від 14.11.2019 у справі № 815/1570/16, від 06.12.2019 у справі № 804/7725/17, від 24.12.2019 у справі № 360/403/19, від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а.

Разом з цим, судом встановлено, що протокол про порушення митних правил №1188/50000/19 складено за участю іншої особи за довіреністю, яка в свою чергу уповноважує на вчинення дій від імені позивача переважно під час здійснення митного оформлення, а не на участь в справі про порушення митних правил, порушеної відносно ОСОБА_1 та отримання саме документу «протокол про порушення митних правил», а не будь-яких інших документів, складених митницею.

Постанова у справі про порушення митних правил № 1186/50000/19 винесена посадовою особою Одеської митниці ДФС за відсутності Позивача або його представника (захисника).

Отже, судом не знайдено доказів щодо належного інформування позивача щодо складання протоколу про порушення митних правил № 1186/50000/19, останній був складений без його присутності, а також належного інформування про місце та час розгляду зазначеної адміністративної справи.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи позивача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 72,77,241,242,244,245,246,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Меркотуна Анатолія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 20.06.2019 року по справі про адміністративне правопорушення № 1186/50000/19 за ст. 485 МК України у відношенні ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення № 1186/50000/19 відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України - закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І.Бочаров