Справа № 280/2300/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 вересня 2021 року Справа № 280/2300/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107) про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 № 0-0830, № 0-0830, №0-0830.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07.05.2018 не являється власником житлового будинку, а тому відсутні підстави для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У звязку з цим просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою суду від 11.05.2021 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2021.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 22.06.2021.

15.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач не погоджується з позовними вимогами із наступних підстав. Так, за даними АІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстрація ПП. Обєкти нерухомого майна» ОСОБА_1 є власником обєктів нерухомого майна: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 589,50 кв.м.; житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 57,96 кв.м.; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 60,70 кв.м.

Відповідачем були сформовані податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік № 0-0830 від 25.04.2019 на суму 1685,45 грн., від 25.04.2019 № 0-0830 на суму 41368,58 грн., № 0-0830 від 25.04.2019 на суму 1609,37 грн., які направлені на адресу позивачки та отримані нею 10.06.2019.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 589,50 кв.м. не належить з 07.05.2018.

Таким чином, загальна площа обєктів оподаткування, що належала позивачці до 07.05.2018, складала 708,16 кв.м. та є обєктом оподаткування. Разом з тим з 07.05.2018 ОСОБА_1 не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, оскільки загальна площа обєктів оподаткування складає 118,66 кв.м. Вважає винесені податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті в межах норм чинного законодавства та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 22.06.2021 строк підготовчого провадження було продовжено та відкладено підготовче засідання на 02.08.2021.

Ухвалою суду від 02.08.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 02.09.2021.

В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належали на праві власності обєкти нерухомого майна: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 589,50 кв.м.; житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 57,96 кв.м.; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 60,70 кв.м.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області були винесені податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік № 0-0830 від 25.04.2019 на суму 1685,45 грн., від 25.04.2019 № 0-0830 на суму 41368,58 грн., № 0-0830 від 25.04.2019 на суму 1609,37 грн. у відповідності до положень пп. 54.3.3 п. 54.3 статті 54, пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, які направлені на адресу платника засобами поштового зв`язку та отримані останньою 10.06.2019. Вказане сторонами не заперечується.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведених податкових повідомлень-рішень, позивач звернулася до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку. Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно п.п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на фізичних та юридичних осіб, в тому числі нерезидентів, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості покладається обов`язок зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та нарахування позивачу податку була наявність у останньої у власності об`єктів житлової нерухомості, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 589,50 кв.м.; житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 57,96 кв.м.; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 60,70 кв.м.

Разом з тим судом встановлено, що Свідоцтвом від 07.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., посвідчено, що на підставі акта № 43185245 державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 20.03.2018 ПАТ «Фідобанк» належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку літ. А-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 589,5 кв.м., оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач ПАТ «Фідобанк» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 .

З наявної в матеріалах справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123119725 щодо належного ОСОБА_1 на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 589,5 кв.м., вбачається, що цей об`єкт з 07.05.2018 належить на праві власності ПАТ «Фідобанк».

Суд зазначає, що з огляду на положення статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, яка обчислюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 08.05.2018 року № 819/1605/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного загальна площа об`єктів оподаткування, що належала ОСОБА_1 до 07.05.2018 складала 708,16 кв.м. та відповідно до пп.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування, а з 07.05.2018 позивачка є власником нерухомого майна, а саме житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 57,96 кв.м. та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 60,70 кв.м., що загалом складає 118,66 кв.м. та у зв`язку з цим не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Відтак суд зазначає, що податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки повинен нараховуватись, виходячи із загальної площі 708,16 кв.м., до 07.05.2018.

З огляду на наведене, суд вважає безпідставним врахування відповідачем загальної площі належного позивачу на праві власності нерухомого майна із розрахунку 708,16 кв. м. з 08.05.2019 по 31.12.2018, у зв`язку з чим приходить до висновку про помилковість обчислення спірних податкових зобов`язань за податковий період 2018 року у розмірі 27581,94 грн. у податковому повідомленні-рішенні від 25.04.2019 № 0-0830, у розмірі 1121,77 грн. у податковому повідомленні-рішенні № 0-0830 від 25.04.2019 та у розмірі 1071,89 грн. у податковому повідомленні-рішенні № 0-0830 від 25.04.2019.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд частково погоджується з відповідачем відносно правомірності прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та відсутності правових підстав для його скасування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 454,00 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 № 0-0830 форми ф на суму 27581,94 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 № 0-0830 форми ф на суму 1121,77 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 № 0-0830 форми ф на суму 1071,89 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 454 грн. (чотириста пятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя,69107).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17.09.2021.

Суддя А.В. Сіпака