Справа № 420/13399/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 вересня 2021 року м. Київ№ 420/13399/20
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., на стадії підготовчого провадження ознайомившись з матеріали справи за позовною заявою

ОСОБА_1
до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України
про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10) та Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

1) визнати дії Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, які полягають у зволіканні власними посадовими обов`язками, які полягають «У наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги», натомість у дійсності незважаючи на підвищення цін і тарифів на послуги» відбувається постійне зменшення розміру призначеної субсидії, всупереч постанові і меті її призначення, незаконними;

2) визнати дії Кабінету Міністрів України, які полягають у ганебно - зухвалому зменшенні соціального нормативу на теплову енергію для централізованого опалення незаконними та такими що суперечать здоровому глузду, внаслідок того що ані позивач, ані інші громадяни, які отримують такі послуги не мають можливості впливати на їх шалений розмір;

3) зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити соціальний норматив для централізованого опалення таким, щоб розмір плати за комунальні послуги з урахуванням отриманої субсидії не перевищував встановлений законодавством 15 - 20 відсотковий розмір доходів;

4) визнати, що встановлені Кабінетом Міністрів України коригуючи коефіцієнти з розрахунку розміру витрат теплової енергії є необґрунтованими та такими що суперечать здоровому глузду, тому що встановлені по областям, а мають встановлюватися з на підставі кліматичної зони регіону, у порівнянні з його місцезнаходженням відносно іншого та насамперед, з урахуванням на якій відстані від північного чи південного кордону України знаходиться один регіон у порівнянні з іншим;

5) зобов`язати другого відповідача негайно переглянути коригуючи коефіцієнти і на підставі того, що причиною боргу у переважній кількості боржників та постачальника послуг, були необґрунтовані коефіцієнти, зробити перерахунок боргів як постачальника послуг, насамперед «Подільськтеплокомуненерго», так і отримувачів цих послуг, насамперед мешканців м. Подільськ Одеської області та інших громадян України;

6) стягнути з Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, нанесену позивачу її незаконними діями моральну і матеріальну шкоду у розмірі 1500000,00 гривень за завдання позивачу значної моральної та матеріальної шкоди та вчинення зухвало - ганебного знущання над позивачем, шляхом надання у якості відповідей на обґрунтовані скарги позивача зухвало - ганебних відписок.

Як зазначалося в ухвалі про прийняття справи до провадження, З наведеного не випливає, що позивач оскаржує конкретний нормативно-правовий акт. У той же час вбачається відсутність предмету правового захисту.

Позивач, крім іншого, зазначає, що отримуючи послуги з централізованого теплопостачання, він не може ані зменшити розмір отриманої тарифної енергії, ані взагалі припинити отримання таких послуг, ані переобладнати систему централізованого теплопостачання на автономне, ані змінити постачальника цих послуг, оскільки підприємство, яке надає ці послуги, монополіст.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 справу № 420/13399/20 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Справа № 420/13399/20 надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва 18.01.2021, що підтверджується штампом канцелярії.

Згідно з витягом протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021 для розгляду справи № 420/13399/20 визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою судді Шейко Т.І. від 21.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 02.02.2021 заяву позивача задоволено та вирішено підготовче засідання провести 23.02.2021 за участю позивача у режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Котовському міськрайонному суду Одеської області.

Ухвалою від 23.02.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті колегією суддів на 31.03.2021 та викликано у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, ухвалою від 23.02.2021 клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та судове засідання призначено на 31.03.2021.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії судів від 03.03.2021 визначено склад колегії судів: головуючого судді Шейко Т.І., суддів Чудак О.М. та Донець В.А.

Протокольною ухвалою суду від 31.03.2021 відкладено розгляд справи на 19.05.2021.

Ухвалою суду від 02.04.2021 клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Протокольною ухвалою суду від 19.05.2021 відкладено розгляд справи на 07.07.2021, у зв`язки з неякою свідків у судове засідання. Відповідно до проколу від 19.05.2021 свідки в с/з викликалися, працівник суду повідомив що ОСОБА_3 не з`явився у зв`язку з хворобою, ОСОБА_2 подав лист про не можливість прибуття.

Ухвалою суду від 19.05.2021 клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

15.06.2021 до суду від позивача надійшла заява про відвід складу колегії суддів (том 2 а.с. 7-8).

У вказаній заяві позивач наголосив, що до сорому і ганьби суду, обидва рази неприбуття свідків за викликом на судові засідання відбулося без жодних на те законних підстав, тобто внаслідок зухвало - ганебної неповаги до суду. За двома поспіль зухвало-ганебними фактами неповаги до суду, колегія суддів Окружного адміністративного суду м. Києва була вимушена у черговий раз (вдруге) прийняти рішення про перенесення судового засідання, на підставі чого колегія суддів була вимушена внаслідок невжиття заходів до свідків, за фактом першого безпідставного неприбуття свідків порушити ч. 2 ст. 193 КАС України вдруге, згідно якої суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У заяві про відвід позивач нагадує судді або колегії суддів, які будуть розглядати заяву про відвід, що ухвала про закінчення підготовчого засідання була винесена головуючою суддівської колегії суддею Шейко Т.І. ще 23.02.2021.

При цьому, позивач також зазначає, що факт надання колегією суддів Окружного адміністративного суду м. Києва у складі головуючої судді Шейко Т.І., суддів Донець В.А. та Чудак О.М. не тільки переваги у клопотаннях щодо участі непорядної людини ОСОБА_3. у судовому засіданні по справі у якості свідка, всупереч первісно прийнятому рішенню викликати її для надання свідчень безпосередньо до зали судових засідань, є незаперечним доказом махрової корупції, у якій з головою поринула означена суддівська колегія, що є обґрунтованою підставою заявити «добродіям» відвід.

Позивач у заяві про відвід наголошує, що махрова корупція колегії суддів Окружного адміністративного суду м. Києва у складі головуючої судді Шейко Т.І., суддів Донець В.А. та Чудак О.М. полягає не у тому що вони своїми протиправними діями, всупереч вимог КАС України затягують розгляд справи, не вживаючи заходи до свідка, натомість надають йому усілякі послаблення, а насамперед у тому, вони виконують злочинно - корупційну вказівку першого відповідача, у особі Міністра соціальної політики України Лазебної М.В., якій не тільки не бажана інформація, яку повідомить свідок, а взагалі не потрібна присутність свідка у особі директора Департаменту ОСОБА_3 у судовому засіданні як учасника судового розгляду даної справи.

Заявник зазначив, що колегія суддів головуючої судді Шейко Т.І., суддів Донець В.А. та Чудак О.М. не бажає у судовому засіданні виконувати передбачені ст. 2 КАС України завдання і засади адміністративного судочинства, натомість суд поринув з головою у махровій корупції роблять усе щоб не розглядати дану справу обґрунтовано, у зв`язку з чим позивач вважає, що означені «добродії» на суддівських посадах не можуть надалі чесно і неупереджено розглянути дану адміністративну справу.

Згадуються також: «ганебно зухвалі перепелиці» (відносно свідка), «зухвало-корупційні дії головуючого і членів колегії», «поринута з головою у махровій корупції колегія суддів».

Наведене свідчить, крім власне зловживання процесуальними правами, яке полягає у використанні висловлювань, які свідчать про явну неповагу до суду, про незгоду з процесуальними рішеннями/діями суду, відвід з приводу чого не допускається.

Разом з тим, ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду від 07.07.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі № 420/13399/20 визнано необґрунтованою та передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі № 420/13399/20 для вирішення питання про відвід до автоматичного розподілу для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу щодо розгляду заяви про відвід.

При цьому, ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду від 07.07.2021 заяву про самовідвід головуючого судді Шейко Т.І. та судді Чудак О.М. у справі №420/13399/20 задоволено, справу передано для здійснення повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.07.2021 справу № 420/13399/20 розподілено на колегією суддів: під головуванням судді Скочок Т.О, суддів Кармазіна О.А. та Донець В.А.

Разом з тим, відповідно до службової записки начальника відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) ОСОБА_4 з метою належного виконання вимог ухвали від 07.07.2021 по справі № 420/13399/20 в частині здійснення повторного автоматизованого розподілу, просить керівника апарату суду дозволу на здійснення коригувань щодо відновлення попереднього складу колегії суддів по справі №420/13399/20 (головуючий суддя Шейко Т.І., члени колегії Чудак О.М., Донець В.А.).

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 дану справу для вирішення питання щодо відвід колегії суддів розподілено на суддю Аблова Є.В.

Натомість службовою запискою помічник судді Аблова Є.В. повідомила керівника апарату про перебування судді Аблова Є.В. у відпустці, у зв`язку з чим, розгляд заяви по відвід суддів в адміністративній справі №420/13399/20, є неможливим.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями між суддями від 21.07.2021 вказану справу для вирішення питання щодо відводу складу колегії суддів розподіллено на суддю Клочкову Н.В.

Ухвалою судді Клочкової Н.В. від 22.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021 вказану справу повернуто на розгляд судді Шейко Т.І.

Натомість протоколом повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 29.07.2021 дану справу розподілено на суддю Вєкуа Н.Г.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Вєкуа Н.Г. від 03.08.2021 вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 05.10.2021.

Разом з тим, 09.08.2021 позивачем подано заяву про відвід судді Вєкуа Н.Г. (том 2 а.с. 50).

У вказаній заяві позивач звертаючись до судді Вєкуа Н.Г. у зневажливій формі зазначив, що щойно прийняв до провадження адміністративну справу за № 420/13399/21 суддя Вєкуа Н.Г. одразу порушила його велич Закон України - Кодекс адміністративного судочинства (надалі КАС) України, а саме ч. 1 ст. 193 означеного кодексу, оскільки суддя призначила не судове засідання з розгляду даної адміністративної справи по суті, а лише підготовче судове засідання, чим, на думку заявника, зухвало - злочинно зволікає з розглядом справи по суті.

У зневажливій формі позивач у заяві зазначив, що суддя дозволяєте собі порушувати його велич Закон України, навіть на початковому етапі, тобто тільки-но прийняв дану адміністративну справу до розгляду, на підставі чого наголошує на неспроможності судді Вєкуа Н.Г. розглянути справу, керуючись принципом верховенства права, оскільки, за словами позивача суддя це право попрала тільки торкнувшись даної адміністративної справи своїми… (без конкретизації).

При цьому, у заяві про відвід, адресованій судді Вєкуа Н.Г. заявник зазначив, що його не лякає зухвало - злочинна ухвала колеги - аферистки на посаді судді ОСОБА_5 .

Позивач зневажливо у заяві наголосив, що як з ним, так із будь-яким пересічним громадянином України означена зухвала аферистка на посаді судді громадянка ОСОБА_5 спілкуватися взагалі не вважає за необхідне, тому він полягаючи на подібне ставлення, навіть не сподівається, що по даній справі зухвалими кримінальними аферистами, які опанували суддівські посади в Окружному адміністративному суді м. Києва буде прийнято законне рішення.

З наведеного також вбачається, що в основу доводів позивача, крім власне зневажливого звернення до суду, покладено незгоду з процесуальними рішеннями суддів.

Ухвалою судді Вєкуа Н.Г. від 16.08.2021 заяву позивача про відвід судді Вєкуа Н.Г. у справі № 420/13399/20 визнано необґрунтованою та передано матеріали справи № 420/13399/20 для вирішення питання про відвід судді Вєкуа Н.Г.

Згідно витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 заяву про відвід судді передано для вирішення судді Шулежку В.П.

Ухвалою судді Шулежка В.П. від 31.07.2021 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Вєкуа Н.Г. від розгляду адміністративної справи № 420/13399/21 відмовлено.

Разом з тим, 07.09.2021 суддею Вєкуа Н.Г. прийнято ухвалу про самовідвід, якою задоволено заяву головуючого судді Вєкуа Н.Г. про самовідвід, адміністративну справу № 420/13399/20 передано для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 КАС України.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 № 1005 дану адміністративну справу передано на повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з ухвалою про самовідвід судді Вєкуа Н.Г.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 вказану справу розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 17.09.2021 вказану справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого провадження.

В контексті заяв позивача, слід, однак, зазначити наступне.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Вартий уваги той факт, що механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснення процесуальних дій (бездіяльності) зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Слід враховувати, що наведений у частині другій статті 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18.

Варто також зауважити, що у разі зловживання процесуальними правами стороною (сторонами), у тому числі позивачем, суд вправі на будь-якій стадії судового процесу визнати зловживання правами учасником справи та, відповідно, вжити заходів припинення такого зловживання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18.

Як вбачається з наявних матеріалів, позивачем заявлено відводи різним суддям Окружного адміністративного суду м. Києва, зокрема, відвід від 15.06.2021 (том 2 а.с. 7-8), заявлений колегії суддів: головуючий суддя Шейко Т.І., суддів: Чудак О.М. та Донець В.А., а також відвід від 09.08.2021 (том 2 а.с. 50), заявлений судді Вєкуа Н.Г., у яких позивач у зневажливій та принизливій формі виражав образливі слова не тільки на адресу зазначених суддів, а й на адресу суду (суддів) в цілому.

Тобто, обґрунтування відводів зводяться до принизливих та образливих тверджень на адресу як судді, так і всього колективу суду, а також - відносно учасників процесу, використання яких неприпустиме, а тому у підсумку вказане розцінюється як зловживання процесуальними правами.

Також, як заявлені позивачем відводи так і образливі твердження позивача, за висновком судді, є зловживанням процесуальними правами, оскільки незгода з процесуальними діями судді (суддів), не може бути підставою для відводу судді (суддів).

У даному випадку вбачається, що судді виконують лише покладений на них обов`язок щодо підготовки справи до розгляду, її розгляду та вирішення.

Натомість заявлені відводи кваліфікуються судом як намагання створити штучні перешкоди для розгляду справи, намагання створити штучні передумови для відведення суддів від розгляду справи при цьому, незалежно від того, який суддя буде розглядати справу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року (справа №9901/34/19) зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Використання учасниками судового процесу та їхніми представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють.

Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це, вчинення таких дій визнається зловживанням процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 314/1526/19(2-адр/214/1/2020) та у постанові Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 806/1943/18.

Відповідно до частини 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення, що у даному випадку і реалізується судом одразу після прийняття справи до провадження.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч.1 ст. 145 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зокрема, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; Розмір прожиткового мінімуму застосовується у 2021 у сумі - 2270,00 грн. (розрахункова величина). Штраф може складати від 681,00 грн. до 6 810,00 грн.

Оскільки судом встановлено зловживання процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставних відводів, які, в свою чергу, містять зневажливу, образливу та принизливу форму вираження позивачем своїх емоцій на адресу суду в цілому та учасників процесу, свідків, що свідчить про очевидне зловживання процесуальними правами, перешкоджання відправленню правосуддя, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 149 КАС України, а також враховуючи характер вчинених дій, суддя дійшов висновку, що співмірним вчиненим (допущеним) порушенням з боку позивача є штраф у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, який за висновком судді відповідає принципу розумної достатності.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У даному випадку, враховуючи наведені обставини, суд приходить також до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 45, 145, 149, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) щодо подання завідомо безпідставних відводів, які, в свою чергу, містять зневажливу, образливу та принизливу форму вираження позивачем своїх тверджень на адресу суду та учасників процесу, що також є і проявом явної неповаги до суду, наслідком чого у сукупності є перешкоджання здійсненню судочинства.

2. Накласти на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 1 000,00 гривень (одна тисяча гривень) за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю, стягнувши штраф в дохід Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку.

Стягувач: Державна судова адміністрацію України (адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДР: 26255795).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили, а саме - 17.12.2021.

3. Позовну заяву № 420/13399/201 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10) та Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без розгляду як наслідок реагування на зловживання процесуальними правами.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Дана ухвала є виконавчим документом.

Примірник даної ухвали направити Державній судовій адміністрації України для організації виконання в частині стягнення штрафу, іншим часникам справи направити копії даної ухвали.

В силу ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), а відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 294 - про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу, які оскаржуються в порядку, визначеному ст. ст. 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін