Справа № 640/26292/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійною Фонду України у м. Києві № 152362/03 від 12.07.2019 про відмову у зарахуванні періодів роботи з 04.12.1978 по 29.06.1979 у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоного Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова, з 25.01.1993 по 11.03.1997 рік та з 09.04.1997 по 01.12.1998 рік в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕНДС ОВЕРСІС") ОСОБА_1 до загального стажу;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у м. Києві зарахувати періоди роботи з 04.12.1978 по 29.06.1979 у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоною Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова, з 25.01.1993 по 11.03.1997 рік та з 09.04.1997 по 01.12.1998 рік в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕНДС ОВЕРСІС") ОСОБА_1 до загальною стажу, призначити та вплатити пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що відмова Відповідача зарахувати до страхового стажу періоду роботи в Автозаводі ім. І.О. Лихачова, та в ТОВ "Френдс оверсіс" є протиправною, оскільки ним вчинено всі можливі заходи для підтвердження запису в трудовій книжці.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійною Фонду України у м. Києві № 152362/03 від 12.07.2019 про відмову у зарахуванні періодів роботи з 04.12.1978 по 29.06.1979 у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоного Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова, з 25.01.1993 по 11.03.1997 рік та з 09.04.1997 но 01.12.1998 рік в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Friends Overseas" ("ФРЕНДС ОВЕРСІС") ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до загального стажу.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України у м. Києві зарахувати періоди роботи з 04.12.1978 по 29.06.1979 у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоною Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова, з 25.01.1993 по 11.03.1997 рік, з 09.04.1997 по 01.12.1998 рік в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Friends Overseas" ("ФРЕНДС ОВЕРСІС") та з 02.12.1998 по 28.11.2013 рік в Товаристві з обмеженою відповідальністю "РД" ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до загальною стажу, призначити та вплатити пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 08.04.2019 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Також Відповідачем вказано, що трудовий стаж Позивача у період з 04.12.1978 по 26.06.1979 р. на Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоного Прапора АВТОЗАВОД ім. І. О. Лихачева не враховано для визначення права для призначення пенсії за віком через відсутність номерів наказів про зарахування та звільнення, а стаж у періоди з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕПДС ОВЕРСІС") не враховано у зв`язку з тим, що записи про звільнення засвідченні печаткою без ідентифікаційного коду.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , він працював у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоною Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова з 04.12.1978 по 29.06.1979 слюсарем механоскладальних робіт та в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕПДС ОВЕРСІС") з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. виконавчим директором.

08.04.2019 р. Позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України у м. Києві із заявою про призначенням пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Листом № 152362/03 від 12.07.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Позивача, що трудовий стаж у період з 04.12.1978 по 26.06.1979 р. на Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоного Прапора АВТОЗАВОД ім. І. О. Лихачева (надалі - АВТОЗАВОД ім. Лихачева) не враховано для визначення права для призначення пенсії за віком через відсутність номерів наказів про зарахування та звільнення, а стаж у періоди з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕПДС ОВЕРСІС") не враховано у зв`язку з тим, що записи про звільнення засвідченні печаткою без ідентифікаційного коду.

В межах даних правовідносин, спірним трудовим стажем Позивача є період з 04.12.1978 по 26.06.1979 р.. з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. Інші періоди стажу Позивача пенсійним органом не оспорюється та зараховано належним чином.

Вважаючи протиправною відмову Відповідача, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити Позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії трудової книжки Позивача, він працював у Московському тричі ордена Леніна ордена Жовтневої Революції і ордена Трудового Червоною Прапора АВТОЗАВОДІ ім. І. О. Лихачова з 04.12.1978 по 29.06.1979 слюсарем механоскладальних робіт та в ТОВ "Friends Overseas" ("ФРЕПДС ОВЕРСІС") з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. виконавчим директором.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що трудовий стаж у період з 04.12.1978 по 26.06.1979 р. не враховано для визначення права для призначення пенсії за віком через відсутність номерів наказів про зарахування та звільнення, а стаж у періоди з 25.01.1993 по 11.03.1997 та з 09.04.1997 по 01.12.1998 р. - у зв`язку з тим, що записи про звільнення засвідченні печаткою без ідентифікаційного коду.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (далі - Інструкція № 58), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року № 301 (далі - Постанова № 301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити Позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях Позивача ознак неправомірності чи недотримання встановленого порядку звернення для призначення пенсії за віком, як і не доведено правомірності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні спірної пенсії.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , з чим погоджується колегія суддів.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко