Справа № 595/1199/21
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1199/21
Провадження № 2-а/595/33/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

представника позивача Пасічника А.З.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пасічник А.З., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому він просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 871692 від 27.07.2021, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У даній постанові зазначено, що він під час буксирування свого автомобіля, не увімкнув світлову сигналізацію. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки 27.07.2021 жодним транспортним засобом не керував та жодних правил дорожнього руху не порушував. Автомобіль, що йому належить дійсно мав намір буксирувати, але працівники поліції склали постанову до того. Доказів протилежного у працівників поліції немає.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01 вересня 2021 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність, вказуючи на те, що позивача дійсно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ним було порушено п. 9.9 г ПДР України. Вказує, що на відео, яке надане працівником поліції, повністю зафіксовано порушення позивачем не тільки правил буксирування авто, але й порушення вимог ст.130 КУпАП, та кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування. На відеокамеру працівника поліції зафіксовано факт не ввімкненої аварійної сигналізації під час буксирування авто, тобто чітко видно, що не мигає аварійна сигналізація.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач просив залучити в якості свідка працівника поліції відділення поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 . Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2021 року клопотання представника відповідача задоволено, постановлено викликати в судове засідання в якості свідка працівника поліції відділення поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 . Проте свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить її підпис, проставлений власноруч на розписці про вручення повістки про виклик до суду. Враховуючи, що відповідач в судове засідання також не прибув та не наполягав на виклик в судове засідання даного свідка, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник позивача адвокат Пасічник А.З., будучи присутнім в судовому засіданні, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, додатково пояснив, що з відео, яке надано представником відповідача однозначно неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки такий був зупинений та двигун не працював. З його слів можна зрозуміти, що автомобіль поламався та його потрібно дотягнути до певного місця, проте це не свідчить про те, що ОСОБА_1 його буксирував, він лише мав намір це робити.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у його відсутності та просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, ознайомившись із відзивом на позовну заяву а також всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Постановою серії БАБ № 871692 від 27.07.2021, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором СРПП відділення поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського РВП ГУНП в Тернопільській області Кричківською М.І. у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими що використовуються особами, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також працюючими в автоматичному режимі, а також, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм в стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, 27.07.2021 інспектором СРПП відділення поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського РВП ГУНП в Тернопільській області Кричківською М.І. було зупинено автомобіль, водій якого ОСОБА_1 о 13 год. 58 хв. в смт Золотий Потік по вул. Шевченка, керуючи автомобілем марки «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_1 , на гнучкому зчепленні не увімкнув світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 г Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. 9.9 Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:

а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар; в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами; г) на механічному транспортному засобі, що буксирується; ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки; д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі; е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

Увімкнення аварійної світлової сигналізації попереджає всіх учасників дорожнього руху про позаштатну ситуацію, що виникла у водія.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки та відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію", поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В позовній заяві, а також в судовому засіданні позивач стверджує, що не вчиняв вищевказаного правопорушення, проте суд такі твердження останнього оцінює критично з наступних підстав.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- та відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи та досліджено судом, вбачається як працівник поліції спілкується з водієм зупиненого т/з, позивачем ОСОБА_1 , та чітко видно, як мотоблок, двигун якого працює, за допомогою зчеплення (тросу) з`єднаний з автомобілем «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_1 . Наведене суд розцінює як дії, пов`язані з буксируванням транспортного засобу «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_1 , що зобов`язує водія виконувати вимоги п.9.9 г ПДР України. Проте, з відеозапису достеменно видно, що на транспортному засобі «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_1 , не увімкнено світлову сигналізацію. Окрім того, в розмові з працівником поліції позивач пояснив, дослівно: «стрем`янки обірвало на мості, мусим дотягнути». Наведені твердження позивача дають підстави вважати, що ОСОБА_1 буксирував транспортний засіб «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно КАС, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Також обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Отже поліцейським як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому за результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

Суд вважає, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

Відповідно до ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи) та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, телефонах), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі.

Відповідно дост.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно дост.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ЗУ "Про Національну поліцію", ст. 7, 122, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: смт Золотий Потік Чортківського району Тернопільської області.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль, вул.Валова,11, .

Суддя: І. І. Тхорик