Справа № 120/7353/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2021 р. Справа № 120/7353/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що має право на призначення шляхом переведення на пенсію держслужбовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №№3723-ХІІ та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII в розмірі 60 % заробітної плати працюючого держслужбовця на відповідній посаді.

21.04.2021 він звернувся до пенсійного фонду із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший та призначення пенсії державного службовця за віком. Разом із тим, рішенням №73 від 26.04.2021 відповідачем 2 відмовлено у переведені позивача на відповідний вид пенсії, посилаючись на те, що пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу "№ 889-VIII призначаються особам, яким , зокрема, не призначали пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 09.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачам строк на подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, у встановлений судом строк відповідачами подано відзиви на позовну заяву, в яких останні заперечують щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначили, що пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Крім того, відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленому ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України №1058 право на пенсію за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. З огляду на викладене, після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Закону № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 розділу XI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VІІІ, та мають вік і страховий стаж, що передбачені ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Дата постановлення рішення зумовлена перебуванням судді Віятик Н.В. у відпустці в період з 09.08.2021 по 27.08.2021.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де з 05.06.2013 до 01.10.2017 отримував пенсію по інвалідності як держслужбовець відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а з 01.03.2019 переведений на пенсію по інвалідності на загальних підставах відповідно до вимог пункту 4 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

21.04.2021 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про переведення на пенсію державного службовця за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII із включенням в розрахунок пенсії усіх складових заробітної плати, які відображені в довідці від 19.04.2021 № 05.2-292256.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №73 від 26.04.2021 було відмовлено в задоволенні заяви позивача.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Після надання відмови відповіді електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначав пенсію, за місцем проживання (реєстрації) фактичного місця проживання особи.

Відповідне рішення мотивоване тим, що з 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII (далі - Закон №889), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723). Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 втратив чинність Закон №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889 у порядку визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (ст. 37 Закону №3723) призначаються особам, яким, зокрема, не призначали пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

За приписами частини першої ст.9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 вказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (частина третя статті 45 Закону № 1058-IV).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з набранням чинності вказаним Законом втратив чинність Законом № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058- IV.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закон № 1058- IV.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 № 3723-XII.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 № 3723-XII, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктом 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII вік і страховий стаж.

Таким чином, після 01.05.2016 для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII вік, страховий стаж та стаж державної служби позивача мають відповідати наступним умовам.

1. Особа має досягти 62-річного віку.

2. Особа має 35 років страхового стажу.

3. а) Особа перебуває, станом на 01.05.2016, на державній службі та має стаж державної служби понад 10 років; або

б) особа має стаж державної служби понад 20 років незалежно від того, чи перебуває, станом на 01.05.2016, на державній службі.

Позивач станом на день звернення до пенсійного органу з заявою про переведення на пенсію за віком, досяг 62-річного віку.

Відповідно до розрахунку страхового стажу, виданий Головним управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 має загальний страховий стаж у розмірі 39 років 9 місяців 23 дні, в тому числі стаж державної служби 20 років 8 місяців 24 дні.

Зі змісту рішення відповідача від 26.04.2021 №73 видно, що відмовляючи в призначенні позивачу пенсії відповідно до п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII єдиною підставою відмови є те, що ОСОБА_2 призначалася пенсія згідно із Законом №3723.

Водночас, суд вже робив висновок про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності з 05.06.2013, яка первинно була обчислена за нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Стаж позивача на державній службі становить не менше 20 років, що підтверджується розрахунком стажу, наданого відповідачем; позивач досяг віку, визначеного законом та має відповідний страховий стаж. Ці обставини відповідач не оспорює.

Таким чином, стаж державної служби є достатнім для переведення позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723 та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки є більшим ніж 20 років.

Однак, позивач не має права на призначення пенсії відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки даною нормою допускається розмір стажу державної служби понад 10 років лише за умови, якщо особа, станом на 01.05.2016, перебуває на посаді державній службі.

Разом з тим, станом на 01.05.2016, позивач не займав посади державної служби, а тому не має права на призначення пенсії відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Відтак, оскільки позивач має стаж на посаді державної служби понад 20 років, суд вважає, що позивач має право на переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723 та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, відповідно до довідки Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 19.04.2021 № 05.2-29-2256 та довідки Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 19.04.2021 № 05.2-29-2256.

При цьому суд звертає увагу, що покликання відповідача на п.3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМ України від 14.09.2019 №622, як на підставу відмови у призначенні позивачу пенсії є безпідставним, оскільки Закон №889 не передбачає такої умови для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016, а тому відмова пенсійного органу у переведенні позивача на пенсію державного службовця по віку є протиправною.

В прохальній частині позову позивач просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у призначенні пенсії як державному службовцю, однак в даному випадку відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, тому саме рішенням № 73 від 26.04.2021 порушено права позивача, і належним способом захисту прав позивача буде визнання і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 73 від 26.04.2021.

Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача зобов`язати призначити пенсію шляхом переведення в розмірі 60% від заробітку та нарахувати і виплатити недоплачену суму пенсії, то такі вимоги наразі є передчасними, адже таким діям передує переведення та нарахування такої пенсії, на яку позивач набув право за результатом розгляду даної справи.

Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у цій справі, а інших судових витрат ним не понесено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області № 73 від 26.04.2021 "Про відмову в призначенні пенсії".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 21.04.2021 на пенсію як державному службовцю по віку відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №№3723-ХІІ із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VI1I «Про державну службу» на підставі довідки Вінницької ОДА про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 19.04.2021 року №05.2-29-2256-та довідки 19.04.2021 року №05.2-29-2256 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посада державної служби.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (по. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, )

Рішення в повному обсязі складено: 16.09.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна