Справа № 540/1406/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
14 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1406/21
По справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року задоволена апеляційну скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області; рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28квітня 2021 року скасоване та ухвалена нова постанова, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Із законністю постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року не погоджуюсь з огляду на таке.
Скасовуючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 року з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.
Оскільки чинним Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання, на думку апеляційного суду, неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання.
На мою думку, в цій справі у апеляційного суду відсутні правові підстави для висновку щодо правомірності зменшення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 129-1 Основного Закону, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 08.08.2017 року у справі №658/2421/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року (а.с. 13-15, 16-18), був вирішений спір між ОСОБА_1 та Каховським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області (яке припинено з 13.03.2018 року та правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відповідно до Постанови КМУ №281 від 08.11.2017 року).
Так, постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 08.08.2017 року у справі №658/2421/17, було встановлено, окрім іншого, право ОСОБА_1 на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді, з 07.06.2017 року з дня призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці.
Також, відповідно до матеріалів справи, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року у справі №540/1765/20, залишеним без змін постановою п`ятого апеляційного адміністративного суд від 21.01.2021 року (а.с. 19-24, 25-28), був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, та, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській провести ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області № 304/02 від 25.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 р.
У задоволенні позовних вимог про проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру щомісячного довічного грошового утримання - 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді, було відмовлено у зв`язку із передчасністю їх заявлення.
З часу призначення ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, законознавство, яким врегульоване питання перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підстав та часу визначення такого перерахунку, не зазнало змін. Також, Верховною Радою України не приймалось жодних законів про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII з питань щодо зменшення (перерахунку) відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від суддівської винагороди працюючого судді, стосовно тих суддів, яким зазначене грошове утримання було призначене не за приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів`від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, також не перевірялось (не вирішувалось) питання щодо зміни у бік зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від суддівської винагороди працюючого судді, стосовно тих суддів, яким зазначене грошове утримання було призначене не за приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вказана норма зворотної дії у часі не має.

При цьому, частиною 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Вказані норми, передбачають відсотковий розмір в якому може виплачуватись щомісячне довічне грошове утримання від суддівської винагороди. Проте, вважаю, що безпосередньо сам відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди визначається під час вирішення питання щодо призначення особі щомісячного довічного грошового утримання, та, у разі не згоди особи із визначеним відсотком судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду відповідного позову, що узгоджується із гарантіями, закріпленими статтями 3, 8, 19, 55, 126, 129, 129-1 Основного Закону України.

Жодною нормою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та жодним рішенням Конституційного Суду України не встановлено право пенсійного органу змінювати у бік зменшення (перераховувати) відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди.

При цьому, єдиною підставою для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інших підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання вказаний закон не передбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Матеріалами справи та судовим рішенням, яке набрало законної сили (справа №658/2421/17) підстережений факт того, що ОСОБА_1 при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначений розмір такого утримання - 90% від суддівської винагороди. При цьому у справі №540/1406/21 відсутній спір між сторонами щодо правильності обчислення відсоткового розміру утримання під час його призначення.

Таким чином, на мою думку, в цій справі право ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, підтверджено матеріалами справи та не спростовано пенсійним органом.

При цьому вважаю за необхідне зазначити, що, а ні пенсійний орган у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, а ні суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення в цій справі, а ні апеляційний суд у постанові від 14.09.2021 року не навели, на мою думку, обставин та посилань на докази, що підтверджують обставини, які б вказували на факт помилкового обрахування стажу ОСОБА_1 , який надає право на відставку та з якого був неправильно обрахований відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди.

За таких обставин, вважаю помилковими висновки суду апеляційної інстанції, щодо відсутності у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди, оскільки такі висновки, на мою думку, не підтверджені матеріалами справи та фактичними обставинами справи, за відсутності при цьому обставин, зокрема, прийняття закону, який би змінював правове регулювання спірних правовідносин в частині приведення до єдиного підходу визначення відсоткового розміру утримання.

За таких підстав, вважаю, що у апеляційного суду були відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28квітня 2021 року з ухваленням нової постанови, про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Вважаю, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року у справі №540/1406/21 мало бути залишене без змін.

Суддя С.Д.Домусчі