Справа № 380/10863/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2021 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач. ГУ ДПС у Львівській області), в якій просить:
Підставою цього позову зазначено протиправність оскаржуваної вимоги, а також дій відповідача стосовно її винесення. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є самозайнятою особою і був взятий на облік, як платник єдиного внеску. Проте одночасно він перебуває у трудових відносинах, є застрахованою особою і єдиний соціальний внесок із нарахованого доходу не менше мінімального щомісячного за нього сплачує роботодавець. Наголошує, що з 09.06.2017 до теперішнього часу не здійснює адвокатської діяльності і доходів від такої діяльності не отримує. Натомість позивач вказує, що отримує заробітну плату за місцем праці на яку нараховується та перераховується роботодавцем єдиний соціальний внесок.
Ухвалою від 12.07.2021 суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Відповідач надав відзив на позов. Зазначає, що згідно з даними податкового обліку та реєстрів органу доходів і зборів позивач перебуває на загальній системі оподаткування і станом на 30.04.2021 за позивачем обліковується недоїмка у розмірі 6786,54 грн. На переконання відповідача спірна податкова вимога сформована відповідно до вимог законодавства. Крім того звертає увагу, що позивачем не виконано вимоги ч. 1 п. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску. Законодавство покладає в першу чергу такий обов`язок на платника податків, а бездіяльність позивача свідчить про його намір ухилитися від сплати обов`язкових платежів до бюджету.
ОСОБА_1 подав відповідь на відзив. Вказав, що особа яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Крім того позивач зазначив, що спірну вимогу надіслано на його адресу з порушенням строків.
Суд, з`ясував підстави позову і заперечень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, та, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується копією свідоцтва №006 виданого 26.06.2013.
З розрахунку заборгованості /арк. спр.23/ видно, що заборгованість яка обліковується за позивачем складається з щоквартальних несплачених платежів єдиного внеску, в тому числі з незалежної професійної діяльності за другий, третій та четвертий квартали 2020 року.
Вважаючи вимогу протиправною, а заборгованість такою що нарахована з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу суд керується таким.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).
Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому, недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Платники єдиного внеску визначені у ст. 4 Закону №2464-VI.
У силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Взяття на облік осіб, зазначених у п. 1, 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2464-VI).
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI (у редакції, що діяла до 01.01.2018), платники єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.
Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI (у редакції, що діє з 01.01.2018) передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464-VI, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №5076-VI, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (ст.13 Закону №5076-VI).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закон №5076-VI адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.
Адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.
Аналіз наведених норм Закону №2464-VI та Закону №5076-VI дає підстави для висновку про те, що особи, які провадять індивідуальну адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, зобов`язані сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як самозайнята особа або як фізична особа-підприємець.
Якщо ж особа здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання, то платником єдиного внеску є адвокатське об`єднання, якщо таке бюро використовує найману працю як роботодавець у розумінні Закону №2464-VI.
Вказаний висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з інтегрованою карткою платника податків станом на 31.01.2020 недоїмка зі сплати єдиного внеску позивача становила 2754,18 грн., а станом на 31.01.2021 становить 7517,18 грн. /арк. спр.24, 25/.
Згідно з довідкою-розрахунком від 02.07.2021 №46-04-02/1676 виданої Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держпраці» за період 01.01.2020 по 31.12.2020 дохід позивача склав 299595,11 грн.; сума єдиного внеску перераховується підприємством разом з виплатою заробітної плати; станом на 02.07.2021 заборгованості зі сплати єдиного внеску немає /арк. спр.15/.
Судом встановлено, що оскаржувана вимога включає період перебування позивача у трудових відносинах з Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держпраці».
Доказів несплати Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держпраці» єдиного соціального внеску на користь позивача не надано.
Оскільки позивач з 2008 року і по даний час працює на Державному підприємстві «Західний експертно-технічний центр Держпраці», за період охоплений спірною податкової вимоги у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного внеску як у самозайнятої особи.
Тлумачення норм Закону №2464-VI, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
За таких обставин, позивач є застрахованою особою та єдиний внесок за нього сплачує роботодавець (Державне підприємство «Західний експертно-технічний центр Держпраці») в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску як особою що має право проводити адвокатську діяльність, зокрема у періоди коли він є найманим працівником, а не самозайнятою особою.
Вказане свідчить про протиправне нарахування відповідачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З приводу способу захисту прав позивача суд зазначає таке.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
З врахуванням повноважень суду при вирішенні справи, у співставленні з позовними вимогами . з позиції суду. належним та ефективним способом захисту є визнання протиправною та скасування спірної вимоги на суму 7517,18 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
З врахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -
в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Суддя Кравців О.Р.