Справа № 520/4346/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 р. Справа № 520/4346/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/4346/21

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області , Генерального прокурора України Венедиктової Ірини Валентинівни , Генеральної прокуратури України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просила:

- визнати незаконною та протиправною, такою, що не відповідає ст.13 Закону України «Про звернення громадян» та Постанові Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невиконанні під час прийому звернень від громадян встановленого зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України правила діловодства: вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

- визнати незаконними та протиправними, такими, що не передбачені законом України «Про звернення громадян», та є примусом йти на особистий прийом, дії прокуратури Харківської області, які полягають у обов`язковому суміщенні прийому звернень особисто від громадян із особистими прийомами, або через «скриньку»;

- визнати незаконними тапротиправними, такими, що не відповідають ст.13 Закону України «Про звернення громадян» та Постанові Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. дії прокуратури Харківської області щодо встановлення єдиного засобу особистої передачі звернень, у разі відсутності особистих прийомів, вкидати ці звернення до так званої «скриньки», тобто, без виконання встановленого зазначеною Постановою КМУ правила діловодства: «На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

- зобов`язати прокуратуру Харківської області приймати звернення від громадян, бажаючих їх подати особисто, без обов`язкового суміщення із особистим прийомом, або через скриньку, у разі відсутності особистих прийомі, а через канцелярію, із виконанням під час прийому звернень від громадян встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. правила діловодства; вимогу громадянина; який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

- визнати незаконною та протиправною, такою, що не відповідає ст.13 Закону України «Про звернення громадян» та Постанові Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невиконанні під час прийому звернень від громадян, бажаючих їх подати особисто, встановленого зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України правила діловодства: «На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

- визнати незаконними та протиправними, такими, що не відповідають ст.13 Закону України «Про звернення громадян» та Постанові Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. дії Генеральної прокуратури України щодо встановлення єдиного засобу особистої передачі звернень, у разі відсутності особистих прийомів, вкидати ці звернення до так званої «скриньки», тобто, без виконання встановленого зазначеною Постановою КМУ правила діловодства: «На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

-зобов`язати Генеральну прокуратуру України приймати звернення від громадян без обов`язкового суміщення із особистим прийомом, а через канцелярію, із виконанням під час прийому звернень від громадян встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. правила діловодства: «На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

-визнати незаконною, такою, що не відповідає ст.13 закону України «Про звернення громадян» та Постанові Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. дії Генеральної прокуратури України щодо затвердження у Генеральній прокуратурі України Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України (наказГенерального прокурора України від 12.02.2019 № 27) - у частині, де встановлені правила діловодства щодо прийому звернень від громадян, а саме щодо відсутності встановленого Кабінетом Міністрів України правила діловодства:вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

-зобов`язати Генерального прокурора України Венедиктову І.В. вжити невідкладних заходів щодо виконання в органах прокуратури України встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 р. правила діловодства: « На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.»;

-позов розглядати публічно, відповідно до ч. 1 ст.6 Європейської Конвенції, виклики в суд оформляти повістками.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивачем заявлено кілька вимог, які пов`язані між собою, оскільки усі мають єдині підстави виникнення, а тому зазначені позовні вимоги доцільно та ефективно розглядати разом. Таким чином, на думку скаржника є підстави для застосування положень ст.172 КАС України, що не було враховано судом першої інстанції. Також зазначає, що в уточненій позовній заяві нею більш детально викладено обставини та обґрунтування вимог, вимоги викладені до кожного з відповідачів згідно їх повноваженнями та обов`язками та з урахуванням норм законодавства. Крім того, вважає помилковими висновки суду щодо ненадання нею доказів звернень до прокуратури Харківської області та Генеральної прокуратури України, оскільки до первинної позовної заяви нею було надано суду копії відповіді прокурора Харківської області О.Фільчакова від 17.09.2020 № 15/3-159-15, де зазначено про її звернення - скаргу від 20.08.2020 та вказана відповідь і є тим самим доказом її звернення у прокуратури Харківської області.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [ рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши зміст позовної заяви колегія судів встановила, що позивачем серед іншого оскаржується Тимчасова інструкція з діловодства в органах прокуратури України, затверджена наказом Генерального прокурора України від 12.02.2019 № 27.

Одночасно, законодавством встановлено виключну підсудність таких позовних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частинами 4, 5 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, та, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання позивачами в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства та за правилами виключної підсудності різним судам.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом порушено ч.4 ст. 172 КАС України, а роз`єднання позовних вимог є неможливим, оскільки це буде суперечити ч.6 ст. 172 КАС України.

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 КАС України, суд першої інстанції вірно повернув позовну заяву позивачу.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 по справі № 520/4346/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий