Справа № 640/31587/20
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні позивача про ухвалення додаткового рішення суду в частині відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в адміністративній справі за позовом
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4»
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4», в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» щодо ненадання відповіді на запит на інформацію від 28 жовтня 2020 року та такою, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 (визнати бездіяльність Відповідача протиправною) та витребувати (зобов`язати надати Позивачу) запитувані документи та інформацію у запиті на інформацію від 28 жовтня 2020 року, на адресу для листування або на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з всіма додатками у повному обсязі, в термін п`яти календарних днів, а саме:
1) надати належним чином засвідчені копії всіх документів та додатків до них щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4», обслуговування, надання/виробництва послуг споживачам та формування, встановлення, застосування цін і ціноутворення в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі, але не виключно:
1.1. установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» та документи, згідно яких до установчих документів вносилися зміни: про державну реєстрацію юридичної особи або виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; статут/засновницький договір/установчий акт/ положення, які діють на момент надання відповіді на даний запит; довідку про внесення юридичної особи до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
1.2. копію ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» на ведення господарської діяльності: копію ліцензії, у разі відсутності ліцензії - довідку про прийняття заяви про переоформлення ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності або прийняття заяви про видачу дубліката ліцензії; інші первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, пов`язані з застосуванням державних регульованих цін (тарифів) на надання житлово-комунальних послуг та послуг контрольно-пропускного режиму.
1.3. документальне підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» інженерних мереж, які перебувають у власності Товариства чи користуванні, або які надає у користування фізичним чи юридичним особам, в тому числі: документи, що підтверджують право власності або користування цілісним майновим комплексом або його частиною; державний акт на право постійного користування або на право власності на землю; технічний проект на розміщення інженерних мереж, споруд та устаткування.
1.4. договори та інформацію: договір з електропостачальною та/або енергопостачальною організацією за період з 2016 по 2020 роки включно; договір з водопостачальною організацією щодо постачання холодної води та водовідведення за період з 2016 по 2020 роки включно; договір з водопостачальною організацією щодо постачання гарячої води за період з 2016 по 2020 роки включно; договір з організацією щодо надання централізованого опалення за період з 2016 по 2020 роки включно; рахунки про сплату за отриману електричну енергію за період з 2016 по 2020 роки включно; рахунки про сплату за послугу централізованого водопостачання (холодної та гарячої) та централізованого водовідведення за період з 2016 по 2020 роки включно; рахунки про сплату за централізоване опалення за період з 2016 по 2020 роки включно; протоколи зборів мешканців будинків та/або будь-які інші документи на підставі яких TOB «Рада 4» прийняла на себе повноваження здійснювати управління багатоквартирним будинком; інформацію про оприлюднення повідомлення тарифів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 2016 по 2020 роки включно; інформацію про оприлюднення повідомлення тарифів на послуги контрольно-пропускного режиму будинку за період з 2016 по 2020 роки включно; відомості про нарахування споживачам вартості отриманих послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 2016 по 2020 роки включно; відомості про нарахування споживачам вартості отриманих послуг контрольно-пропускного режиму будинку за період з 2016 по 2020 роки включно; копію наказу про призначення на посаду керівника суб`єкта господарювання; копію наказу про призначення посадової особи відповідальної у Товаристві за формування, встановлення та застосування цін (тарифів) та його посадову інструкцію; прізвище, ім`я, по батькові керівника, головного бухгалтера, іншої особи відповідальної за ціноутворення.
1.5. акти виконаних робіт, за договорами, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада 4» та суб`єктами господарювання або працівниками, що надають послуги з вивезення відходів за період з 2016 по 2020 роки включно; суб`єктами господарювання або працівниками, що надають послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 2016 по 2020 роки включно; суб`єктами господарювання або працівниками, що обслуговують засоби протипожежної безпеки за період з 2016 по 2020 роки включно; суб`єктами господарювання або працівниками, що обслуговують внутрішні та зовнішні приміщення будинку, водовідведення, водовідведення, постачання опалення та електропостачання будинку за період з 2016 по 2020 роки включно; суб`єктами господарювання або працівниками, що надають послуги з утримання внутрішніх приміщень, а саме - місць загального користування, сходові майданчики, горища, підвальні приміщення, прибирання приміщень (сухе та вологе) за період з 2016 по 2020 роки включно; суб`єктами господарювання або працівниками, що надають послуги з контрольно-пропускного режиму, включаючи перелік осіб, що задіянні та консьєржів за період з 2016 по 2020 роки включно;
1.6. інформацію про загальну площу будинкової та прибудинкової території, яку утримує Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 4» відповідно до балансу за період з 2016 року по 2020 роки включно;
1.7. інформацію про кількість персоналу, який задіяно в утриманні будинку, в тому числі щодо прибиральниць, ліфтерів, консьєржів, сантехніків, електриків, інженерів, бухгалтерів, керівництва та інших працівників, що офіційно працевлаштовані за період з 2016 по 2020 роки включно;
1.8. копії договорів з організаціями, які здійснюють установку, налаштування та нагляд за протипожежним обладнанням, що встановлено у будинку за період з 2016 по 2020 роки включно;
1.9. копії сертифікатів на ліфти, технічні журнали огляду ліфтів будинку за період з 2016 по 2020 роки включно;
1.10. копії документів про встановлення тарифів, їх структури, періодичності та строків надання послуг у будинку з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» за період з 2016 по 2020 роки включно.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року, яке набрало законної сили 30 липня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема,

- визнано протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 4" щодо не надання відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 від 28 жовтня 2020 року, отриманий товариством 02 листопада 2020 року.

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 4" (02068, місто Київ, вулиця А.Ахматової, будинок 3, ) розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28 жовтня 2020 року, отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Рада 4" 02 листопада 2020 року та надати відповідь на нього у встановленому законом порядку.

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 4" (02068, місто Київ, вулиця А.Ахматової, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені нею, у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

07 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій остання просить суд

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» на користь позивача судові витрати разом з витратами на правничу допомогу загальною сумою 9857,96 грн.

В обгрунтування поданої заяви позивач послалась на те, що фактичні витрати, понесені нею складаються з 840,80 грн - судовий збір, 17,16 грн - комісія, 9000,00 грн - витрати на юридичні послуги.

08 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про надання письмових пояснень, підтримку своїх вимог щодо стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу, в якій остання послалась на аналогічні обставини тим, що викладені у самій заяві про ухвалення додаткового рішення суду, а також зазначивши, що умовами договору передбачено відтермінування сплати гонорару за договором до 31 грудня 2021 року.

Відповідач будь-яких заперечень щодо вказаної заяви не надав, з невідомих суду причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року призначено судове засідання в адміністративній справі №640/31587/20 для вирішення питання про судові витрати.

В судове засідання 08 вересня 2021 року жодна зі сторін не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на положення частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства, а також з урахуванням того, що сторони, належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, суд вважає за можливе вирішити питання щодо розподілу судових витрат у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву позивача, подані нею документи на підтвердження понесених судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з наданої суду копії договору про надання правової допомоги від 02 грудня 2020 року (Т.1, арк. 67-68), укладеного між ОСОБА_1 (далі по тексту - клієнт) та адвокатом Годня Антоном Алнуровичем (далі по тексту - адвокат), останній зобов`язався надавати правову допомогу з усіх питань правозастосування, що зачіпають права, свободи та охоронювані інтереси клієнта, а клієнт зобов`язалась сплачувати за це винагороду (гонорар) (пункт 1.1. договору).

Розділом 4 договору визначено, що розмір та умови здійснення винагороди (гонорару) визначається додатковою угодою до даного договору.

Згідно з умовами додаткової угоди №1 до вказаного вище договору від 02 грудня 2020 року, сторони погодили розмір гонорару, який має сплачуватись замовником (позивачем у справі) на користь виконавця (адвоката) в період з 02 грудня 2020 року по 31 грудня 2021 року: за ведення однієї справи у суді першої інстанції в Окружному адміністративному суді міста Києва - 9000,00 грн.

Згідно акта здачі-приймання наданої правничої допомоги від 03 липня 2021 року позивачу були надані такі послуги:

- 02 грудня 2020 року укладення договору про надання правничої допомоги; проведення консультації (роз`яснено зміст договору, права і обов`язки по договору, можливі варіанти позиції) - 2 години;

- 02 грудня 2020 року - ознайомлення з документами, наданими клієнтом, та їх правовий аналіз (4 години); аналіз законодавства і судової практики щодо особливостей оскарження дії та бездіяльності ТОВ «Рада 4» (4 години);

- 03 грудня 2020 року - підготовка до складання процесуальних, написання позовної заяви, заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (6 годин);

- 04 грудня 2020 року - написання позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та передача позовної заяви клієнту для внесення змін за його вимогою та подачі до;

- 30 січня 2021 року - консультація клієнта та ознайомлення з документами, наданими клієнтом, та їх правовий аналіз (відзив на позовну заяву) (4 години);

- 31 січня 2021 року - аналіз законодавства і написання відповіді на відзив ТОВ «Рада 4» у справі №640/31587/20 (6 годин);

- 01 лютого 2021 року - написання відповіді на відзив ТОВ «Рада 4» у справі №640/31587/20 та передача відзиву клієнту для внесення змін за його вимогою та подачі до суду (6 годин).

Вартість наданих послуг (гонорар) позивачем не сплачено.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити, що аналіз первинних документів та надання усної консультації клієнтові є виконанням умов договору щодо надання правової допомоги та не може бути віднесено до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розумінні вимог чинного законодавства.

Також, вирішуючи питання щодо співмірності витраченого часу та об`єму наданих послуг, суд зазначає, що представником позивача не надано суду детального розрахунку часу, який був витрачений останнім. При цьому, слід наголосити, що й під час судового засідання представник позивача не зміг пояснити, скільки саме часу він витратив на підготовку позовної заяви.

Більш того, суд вважає за необхідне наголосити, що на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Більш того, слід зазначити, що на переконання суду, комісія банку, яку сплатила позивач у розмірі 17,16 грн не входить до видів судових витрат, оскільки є сплатою за надані банківською установою послуги, а за послуги з надання професійної правничої допомоги.

Щодо стягнення судового збору у розмірі 840,80 грн, суд наголошує, що питання щодо стягнення на користь позивача судового збору було вирішено судом при ухваленні рішення суду та з урахуванням задоволених позовних вимог, керуючись частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом було вирішено стягнути на користь позивача за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 420,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що комісія банку не входить до складу судових витрат, а питання щодо розподілу витрат, понесених на сплату судового збору, було вирішено судом при ухваленні рішення суду, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та відсутність правових підстав для їх стягнення за рахунок відповідач на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Суддя К. Ю. Гарник