Справа № 640/22863/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/22863/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Шевченко Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» до Управління державної охорони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» (надалі по тексту також - позивач, ГО «Європейська суспільна ініціатива») звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління державної охорони України (надалі по тексту також - відповідач, Управління), в якому просить визнати протиправними дії розпорядника інформації - Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, ), що полягають у відмові надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію на підставі Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», а саме: з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК "Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749 та зобов`язати Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, ), протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності, надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме: з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК "Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не надав публічну інформацію на запит, чим порушив право позивача на інформацію, передбачене ст.34 Конституції України, Законом України «Про доступ до публічної інформації» та Законом України «Про інформацію».

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що підстав для надання запитуваної позивачем інформації немає, оскільки вона належить до службової та відноситься до категорії з обмеженим доступом.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не надано належних обґрунтувань, що запитувана інформація є з обмеженим доступом.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» 17.04.2020 звернулась до Секретаріату Кабінету Міністрів України із запитом на інформацію № 5/ДОК-МДЦ/НКЗ-ВІП).

В запиті позивач просив надати з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК "Про організацію медико- санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749.

Листом Департаменту інформації та взаємодії з громадськістю Секретаріату Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 № 17-20/1191 повідомлено, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит було направлено безпосередньо в Управління державної охорони України.

Листом Управління державної охорони України від 04.05.2020 № 1/15-548 у задоволенні запиту було відмовлено, оскільки інформація, яка міститься у наказі (та додатках до нього) згідно п. 2.6 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Управлінні державної охорони України, затвердженого наказом УДО України від 27.02.2018 № 85, відноситься до службової інформації, у зв`язку з цим наказу (та додаткам до нього) присвоєно гриф «Для службового користування». Повідомлено, що згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» службова інформація є інформацією з обмеженим доступом та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

При цьому, ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації; суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію (ч.2 ст.7 Закону України «Про інформацію»).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Частиною 7 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ; якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців організаційно-правова форма відповідача визначена як орган державної влади (код КВЕД 84.24 Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки).

Запитувана позивачем інформація відноситься до публічної, та такої, що не може бути обмеженою в доступі, а відповідач є належним розпорядником вказаної інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, у постанові Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що обмеження доступу до інформації (будь-якої) може бути правомірним тільки після застосування «трискладового тесту».

Трискладовий тест - це алгоритм визначення того, чи необхідно обмежувати доступ до певної публічної інформації (ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації»). Трискладовий тест застосовується, якщо є законодавчі передумови віднести інформацію до категорії обмеженого доступу.

Водночас, з відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

1) якому з перелічених у пункті 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 частини 2 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини 2 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації") (щодо визначення суспільного інтересу див. пункт 6.4).

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Тому якщо під час розгляду справи в суді буде з`ясовано, що відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію розпорядник не застосовував «трискладового тесту» або застосував його лише частково, то це є підставою для визнання такої відмови розпорядника протиправною.

З відповіді відповідача вбачається, що в ній відсутнє будь-яке обґрунтування щодо застосування «трискладового тесту», вказано лише, що запитані позивачем відомості містять службову інформацію, а тому є з обмеженим доступом.

Одночасно відповідач не заперечує, що така інформація знаходиться у його розпорядженні.

Визначення, чи відноситься інформація до інформації з обмеженим доступом обов`язково повинно враховувати:

1) чи не належить така інформація до винятків, зокрема, передбачених ч. 5 ст. 6 Закону про доступ;

2) чи розпорядник інформації застосував «трискладовий тест» щодо такої інформації.

Відповідач не застосував «трискладовий тест» при відмові у наданні такої інформації.

Виходячи з того, що до публічної інформації відноситься:

уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації"), тому відповідач протиправно не надав позивачу відкриту публічну інформацію.

Слід зазначити, що інформація вважається суспільно необхідною (такою що становить суспільний інтерес), якщо її поширення сприяє:

1) дискусії з питань, що хвилюють суспільство чи його частину, необхідності роз`яснення питань, які важливі для актуальної суспільної дискусії;

2) з`ясуванню та розумінню причин, які лежать в основі рішень, які приймає державний орган, орган місцевого самоврядування, його службова чи посадова особа;

3) посиленню підзвітності і підконтрольності влади суспільству загалом, у тому числі шляхом забезпечення прозорості процесу підготовки і прийняття владних рішень;

4) дієвому контролю за надходженням та витрачанням публічних коштів, розпорядженням державним або комунальним майном, розподіленням соціальних благ;

5) запобіганню розтраті, привласненню публічних коштів і майна, запобіганню незаконному особистому збагаченню публічних службовців;

9) інформуванню про діяльність органів публічної влади (державних органів, органів місцевого самоврядування), про їхні внутрішні правила, організацію роботи тощо;

11) викриттю недоліків у діяльності органів публічної влади, їхніх працівників;

12) виявленню порушень прав людини, зловживання владою, корупційних правопорушень, неетичної поведінки публічних службовців, невиконання (чи неналежного, недбалого виконання) ними своїх обов`язків, дискримінації за будь-якою ознакою.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою.

Винятки з цього правила встановлюються законом (частина 2 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", частина 2 статті 20 Закону України «Про інформацію»).

Зокрема, нормами частини 2 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша), та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для обмеження доступу до таких видів інформації.

Суд звертає увагу на Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, такий Перелік затверджено практично всіма органами державної влади та органами місцевого самоврядування та до якого можуть бути включені відомості, що становлять службову інформацію, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Водночас, Закон України "Про доступ до публічної інформації" не вимагає обов`язкового складення та затвердження такого Переліку.

При цьому, Перелік, у разі затвердження, повинен складатися з абстрактних категорій інформації, яка може бути віднесена до службової, безвідносно до конкретної інформації (конкретного документа).

Тобто по суті йдеться про перелік категорій відомостей, які можуть бути віднесені до службової інформації.

Перелік слугує для розпорядників та запитувачів тільки орієнтиром щодо інформації, доступ до якої може бути обмежено, у разі, якщо застосування «трискладового тесту» в кожному конкретному випадку надасть підстави для її обмеження.

У ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантоване право на свободу одержувати інформацію.

Натомість, відмова відповідача надати інформацію становить порушення цієї норми, оскільки така відмова не була необхідною у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції.

В силу ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що запитувана позивачем інформація не є інформацією з обмеженим доступом, при цьому, спірна інформація є публічною у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації", а відповідач є її розпорядником відповідно до статті 13 цього Закону, то суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у наданні запитуваної ним інформації, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача надати інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи, що відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.09.2020 позивача звільнено від сплати судового збору як громадську організацію без статусу юридичної особи, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами інших судових витрат, підстави для розподілу судових витрат в порядку ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 243, 245, 246, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії розпорядника інформації Управління державної охорони України, що полягають у відмові надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію на підставі Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 № 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК "Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749.

3. Зобов`язати Управління державної охорони України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 №340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК "Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749.

4. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» (49044, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, 4/26, реєстраційний номер в ЄРГО 1498870)

Відповідач: Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко