Справа № 520/5301/2020
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 520/5301/2020

адміністративне провадження № К/9901/32710/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі №520/5301/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області,в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області за № 161 від 26.02.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Головного управління Національної поліції України в Харківській області" в частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення вимог підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію України", у частині не дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області за № 53о/с від 03.03.2020 - по особовому складу "Про звільнення згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області за 03.03.2020;

- відновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області із грошовим забезпеченням, яке ОСОБА_1 мав на час звільнення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 520/5301/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 161 від 26.02.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Головного управління Національної поліції України в Харківській області" в частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення вимог підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію України", у частині не дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 53о/с від 03.03.2020 - по особовому складу "Про звільнення згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області за 03.03.2020.

Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2020 по день фактичного поновлення на службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області у розмірі 35441 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок одна) грн 60 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року по справі № 520/5301/2020 скасовано.

Прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної скарги 01 вересня 2021 року.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі позивач посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не вказав яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суд апеляційної інстанції неправильно застосував, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Крім того, Суд окремо звертає увагу, що касаційна скарга у справі №520/5301/2020 вже подавалась до суду касаційної інстанції раніше, проте Верховний Суд ухвалами від 16 лютого 2021 року, від 22 березня 2021року, від 20 квітня 2021 року, від 13 травня 2021 року, від 14 червня 2021 року, від 27 липня 2021 року повертав її як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень. При цьому, Верховним Судом було роз`яснено скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

В той же час, звертаючись до суду з касаційною скаргою повторно, позивач не викладає підстав касаційного оскарження, що свідчить виключно про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав, визначених частиною 4 статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі №520/5301/2020.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі №520/5301/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О.А. Губська