Справа № 640/7529/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/7529/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В»
до Головного управління ДПС у місті Києві,
Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1646041/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1646043/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1646044/25288344 від 17 червня 2020 року; № 1646045/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1800695/25288344 від 04 серпня 2020 року, № 1800693/25288344 від 04 серпня 2020 року, № 2001282/25288344 від 05 жовтня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження, а саме: розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 137 до податкової накладної від 29 квітня 2020 року № 242; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 15 травня 2020 року № 106 до податкової накладної від 14 травня 2020 року № 75; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 202 до податкової накладної від 14 червня 2017 року №158; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 200 до податкової накладної від 22 серпня 2017 року № 234; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 14 липня 2020 року № 134 до податкової накладної від 02 червня 2020 року № 11; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 14 липня 2020 року № 133 до податкової накладної від 07 липня 2020 року № 131; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 22 вересня 2020 року № 349 до податкової накладної від 03 вересня 2020 року № 60.
Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних рішень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1646041/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1646043/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1646044/25288344 від 17 червня 2020 року; № 1646045/25288344 від 17 червня 2020 року, № 1800695/25288344 від 04 серпня 2020 року, № 1800693/25288344 від 04 серпня 2020 року, № 2001282/25288344 від 05 жовтня 2020 року; зобов`язано Державну податкову службу України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати подані товариством з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження, а саме: розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 137 до податкової накладної від 29 квітня 2020 року № 242; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 15 травня 2020 року № 106 до податкової накладної від 14 травня 2020 року № 75; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 202 до податкової накладної від 14 червня 2017 року №158; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 20 травня 2020 року № 200 до податкової накладної від 22 серпня 2017 року № 234; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 14 липня 2020 року № 134 до податкової накладної від 02 червня 2020 року № 11; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 14 липня 2020 року № 133 до податкової накладної від 07 липня 2020 року № 131; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 22 вересня 2020 року № 349 до податкової накладної від 03 вересня 2020 року № 60; стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 945,00 грн (сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 00 копійок); стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 945,00 грн (сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 00 копійок).

Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивача на правничу допомогу, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) та Державної податкової служби України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4 550,00 грн (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень).

В обґрунтування поданої заяви представник позивач послався на те, позивачем здійснено оплату правової допомоги адвоката Тютюнникової Вікторії Вікторівни за надання професійної правничої допомоги у вигляді підготовки позовної заяви у сумі в розмірі 4 550,00 грн (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень), що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України є судовими витратами, та відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Вказані витрати підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази витрат на правову допомогу подано своєчасно - ще разом із позовною заявою. При цьому, з приводу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не було ухвалено рішення.

Керуючись вищевикладеним представник позивача просив суд ухвалити додаткове судове рішення щодо витрат позивача на правничу допомогу під час розгляду даної справи.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що адміністративна справа № 640/28842/20 була розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи, з урахуванням положень частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне розглянути вказану заяву позивача в тому самому порядку, що й рішення суду від 09 березня 2021 року.

Розглянувши заяву позивача, подані ним документи на підтвердження понесених судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI ).

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Більш того, суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Так, з аналізу матеріалів справи судом було встановлено, що 16 грудня 2020 року між Адвокатом Тютюнниковою Вікторією Вікторівною (надалі - Адвокат) та товариством з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (надалі - Замовник) було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого вбачається, що Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Пунктом 4.1 вказаного Договору встановлено, що розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Так, відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги встановлено Перелік послуг, згідно якого вбачається, що цей Додаток складено на виконання умов про надання правової допомоги від 16 лютого 2021 року, укладеного між Адвокатом Тюпонниковою Вікторією Вікторівною, діюча на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Радою адвокатів Черкаської області № 000726 від 01 березня 2017 року, та товариством з обмеженою відповідальністю «КІЙ - В», , в особі директора Вострова Олега Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, (надалі - Замовник).

На підставі Договору про надання правової допомоги від 16 грудня 2020 року Адвокатом було надано Замовнику наступні послуги, а саме: підготовка позовної заяви - 4 550,00 грн.

Вказана вартість надання правової допомоги також підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0055 від 11 березня 2021 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 16 березня 2021 року вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» було сплачено за юридичні послуги згідно договору про надання правничих послуг 4 550,00 грн

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин на обґрунтування правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу, до суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що з наведеного вище вбачається, що вказані витрати позивача на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними з обставинами справи та характером спору, а також підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними по відношенню до складності справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем спростувань та обґрунтованих заперечень щодо судових витрат надано не було, а тому, оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення вимог представника позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 550,00 грн та про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача та наявність підстав для стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі по 2 275,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 275,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 00 коп.).

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІЙ-В» (адреса: 03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 275,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 00 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Н.В. Клочкова