Справа № 140/2360/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/2360/21 пров. № А/857/12609/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сид Вест Компані до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення рішення,-

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення 17.05.2021 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 17.05.2021 року,

в с т а н о в и в :

ТзОВ Сид Вест Компані звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення рішення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Волинській області від 02 лютого 2021 року №435 Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Сид Вест Компані. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 18 лютого 2021 року №008340705.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на підставі підпунктів 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України ГУ ДПС у Волинській області було видано наказ від 02 лютого 2021 року №435 Про проведення фактичної перевірки ТзОВ Сид Вест Компані (магазин-кафе за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48) з 02 лютого 2021 року тривалістю 10 діб з питань дотримання вимог ПК України, вимог Законів України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України Про деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального. Листом Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 №3/6785 року до ГУ ДПС у Волинській області надіслана інформація щодо торгівлі алкогольними напоями з порушення вимог законодавства в магазині Свіжачок, за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48 (відповідно до звернення громадянина ОСОБА_1 жителя міста Рівне) де здійснює діяльність ТзОВ Сид Вест Компані. Окрім того, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Стосовно зазначення періоду діяльності, який підлягав перевірці вказує, що в пункті 2 оскаржуваного наказу чітко вказано, що період діяльності який перевіряється визначено згідно зі статтею 102 ПК України. Крім того, посилаючись на пояснення бухгалтера товариства - ОСОБА_2 від 04 лютого 2021 року вважають, що посадовою особою ТОВ Сид Вест Компані визнано виявлені під час проведення контрольних заходів працівниками ГУ ДПС у Волинській області порушення.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпунктів 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України з метою перевірки чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів було видано наказ від 02 лютого 2021 року № 435 Про проведення фактичної перевірки ТзОВ СИД ВЕСТ КОМПАНІ, назва господарської одиниці: магазин-кафе за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48 з питань дотримання вимог ПК України, вимог Законів України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України Про деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, з терміном проведення 10 днів, починаючи з 02 лютого 2021 року. Період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України (арк. спр. 10).

За наслідками проведення перевірки складено акт від 02 лютого 2021 року №03/1022/09-01/43448969 про результати фактичної перевірки з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими для виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, яким встановлено порушення: вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв; статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (далі Закон №481/95-ВР); пункту 11 статті 3акону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон №265/95-ВР) (арк. спр. 13-16).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомленнярішення від 18 лютого 2021 року №008340705, яким на підставі пункту 54.3 статті 54, пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 5100,00 грн (арк. спр. 19).

Не погоджуючись із наказом ГУ ДПС у Волинській області від 02 лютого 2021 року №435 Про проведення фактичної перевірки, а також прийнятим за наслідками такої перевірки податковим повідомленням-рішенням товариство оскаржило їх у судовому порядку.

Згідно із підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Як стверджує представник відповідача підставою для прийняття спірного наказу був лист Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 року №3/6785, на розгляді якого перебувають матеріали звернення ОСОБА_1 , із яких убачається, що 23 грудня 2020 року він придбав пляшку горілки Прайм ємкістю 0,5 л в магазині Свіжачок, що по вулиці Рівненській, міста Луцька, однак перевіривши акцизну марку по податковій базі, він виявив відсутність інформації та з даного приводу звернувся із відповідною заявою до поліції (арк. спр. 37).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказаний лист не може бути обґрунтованою причиною правомірності наказу, оскільки, податковим органом не доведено, що саме цей лист та наявна в ньому інформація слугували підставою для прийняття спірного наказу, відсутня інформація, що в даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме у формі фактичної перевірки.

Зі змісту оскаржуваного наказу судом установлено, що у такому відсутні будь-які покликання на конкретні підстави призначення перевірки, крім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а також не відображено, яка саме інформація, що фактично наявна та/або фактично отримана контролюючим органом стала підставою для його прийняття.

Окрім того, суд враховує, що у відповідь на адвокатський запит від 19 лютого 2021 року №19-02-21/01, в якому представник позивача просив контролюючий орган повідомити яка інформація стала підставою для проведення фактичної перевірки ТзОВ Сид Вест Компані 02 лютого 2021 року із зазначенням суб`єкта надання такої інформації та наданням копії відповідного листа (арк. спр. 20-21), ГУ ДПС у Волинській області листом від 24 лютого 2021 року №3478/6-03-20-09-01-06 повідомило, що в даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництва і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, про наявність листа Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 року №3/6785 не вказала (арк. спр. 22-23).

Не надання інформації щодо листа Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня року 2020 №3/6785 у відповідь на адвокатський запит, на думку суду, ставить під сумнів твердження представника відповідача про те, що фактична перевірка позивача була призначена саме на підставі такого листа.

Колегія суддів зазначає, що для зазначення підстави проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, від 22 вересня 2020 року у справі №520/1304/2020 від 05 березня 2019 року у справі №820/4893/18, від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18.

Тоді як із оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену ПК України підставу для призначення фактичної перевірки позивача та чи дійсно в наявності була така інформація у розпорядженні контролюючого органу на час прийняття спірного наказу, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою.

Нормами абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що спірний наказ не містить періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, зазначення якого є обов`язковим за змістом вищевказаної норми. Посилання у наказі на статтю 102 ПК України з метою визначення періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, суд вважає недостатнім для ідентифікації цього періоду, а також створення у позивача відчуття правової визначеності при здійсненні відповідачем податкового контролю стосовно нього.

Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №826/14478/17.

Вказані обставини зумовлюють висновок про те, що спірний наказ не відповідає положенням ПК України щодо його змісту.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - якщо у випадках, визначених цим Законом, при здійсненні розрахункових операцій суб`єкт господарювання не використовує, використовує незареєстровані належним чином, порушує встановлений порядок використання або не зберігає протягом встановленого строку книги обліку розрахункових операцій та/або розрахункові книжки.

Як установлено судом, згідно із податковим повідомленням рішенням від 18 лютого 2021 року №008340705, до позивача за проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів застосовано штрафні санкції в сумі 5100,00 грн (триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Позиція позивача полягає у тому, що оскільки спірний наказ з порушенням вимог ПК України, тому фактична перевірка ТзОВ Сид Вест Компані, здійснена на підставі такого наказу, не може вважатись законною, внаслідок чого є протиправним і податкове повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Представник відповідача у свою чергу, на підтвердження правомірності прийнятого рішення надає пояснення бухгалтера товариства - ОСОБА_2 , яка повідомила, що УКТ ЗЕД не було у зв`язку і технічним збоєм програми (арк. спр. 38) та які, на думку контролюючого органу свідчать про визнання посадовою особою ТзОВ Сид Вест Компані позивача виявлених під час проведення контрольних заходів працівниками ГУ ДПС у Волинській області та відображення даних порушень в акті перевірки від 02 лютого 2021 року №03/1022/09-01/43448969.

Однак представник позивача у поданій до суду відповіді на відзив вказує, що виходячи зі змісту пояснення ОСОБА_3 від 04 лютого 2021 року, факт визнання нею усіх виявлених працівниками ГУ ДПС у Волинській області порушень, є помилковим та немотивованим.

Суд зауважує, що жодних інших письмових доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме: проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, суб`єктом владних повноважень не надано та в матеріалах справи відсутні.

Слід також зазначити, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 та в постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №816/501/16, від 21 жовтня 2020 року у справі №200/14942/18-а.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 140/2360/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 17.09.2021