Справа № 320/273/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №320/273/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Дудін С.О., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ у Київській області) в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 позивача, інваліда 2 групи, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладені у листі від 04.11.2020 року № 10687-16344/Б-02/8-1000/20;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_1 , як інваліда 2 групи, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, державну пенсію по інвалідності з розрахунку - 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, з розрахунку - 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року значений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати, а позов залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видане Київською обласною державною адміністрацією 01.04.1997 року та перереєстроване 21.08.1997 року (а.с.4).

07.06.2002 року Київською обласною державною адміністрацією № 3 було видано позивачу вкладку до посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно до витягу із акта огляду у МСЕК до довідки серії КИО-І № 172134, виданою обласною спеціалізованою МСЕК, позивачу з 01.06.2002 року довічно встановлено ІІ групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з випискою із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки серії КИО-І № 172134 обласною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 70 % втрати професійної здатності з 01.06.2002 довічно у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 23.12.1996 року №10/96 вбачається, що захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.06.1998, позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Так, ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 від 21.02.2018, та перебуває на обліку в Бородянському відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ в Київській області.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 08.06.2011 року по справі № 2-а-2147/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених коштів пенсії ОСОБА_1 , з 15.06.2010 року, відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону № 796-XII, нарахувавши державну пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Вказаним судовим рішенням підтверджується право позивача на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, та пенсію по інвалідності відповідно до статей 50 та 54 Закону № 796-XII.

Листом від 04.11.2020 № 10687-16344/Б-02/8-1000/20 ГУ ПФУ в Київській області повідомило позивачу про відсутність підстав для здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії ОСОБА_1 , за шкоду, заподіяну здоров`ю, та пенсії по інвалідності відповідно до статей 50 та 54 Закону № 796-XII за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, оскільки відповідні виплати здійснюються у порядку та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Вважаючи протиправною вказану відмову відповідача, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач звертається з позовними вимогами щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, тобто з пропущенням встановленого ст. 122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду.

Наслідки пропущення строку звернення до суду закріплені у статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що колегією суддів не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду та враховуючи дату подачі адміністративного позову (31.12.2020 згідно штампу Укрпошти), позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Так, у вищевказаній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголосила на тому, що «пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Посилання суду першої інстанції на положення статті 87 Закону № 1788-ХІІ та статті 46 Закону № 1058-IV є безпідставним, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу».

Правовими положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії без розгляду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 238, 242, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 16.09.2021 року