Справа № 500/2044/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2044/21 пров. № А/857/12757/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (суддя Баранюк А.З., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області у квітні 2021 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", у якому просило стягнути з рахунків у банках Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" податковий борг в сумі 397484,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 397484,10 грн по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та по земельному податку з юридичних осіб. Відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Так, як відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №500/2044/21 позов задоволено. Стягнуто з рахунків у банках Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить Тернопільському науково-технічному підприємству "Промінь" на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області податковий борг в загальній сумі 397484 грн. 10 коп., в тому числі: по податку на додану вартість в сумі 332733,36 грн, які перерахувати на р/р UA9019002, код одержувача 37977599, код бюджетної класифікації 30 14010100; по земельному податку з юридичних осіб в сумі 64750,74 грн, які перерахувати на р/р UA1019002, код одержувача 37977599, код бюджетної класифікації 50 18010500.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про часткове задоволення позову, відмовивши у стягненні з відповідача податкового боргу в сумі 195407 грн. 81 коп. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у зв`язку із самостійно виявленими помилками в раніше поданих деклараціях з податку на додану вартість та з плати за землю, відповідачем 28 та 29 квітня 2021 було подано до Головного управління ДПС у Тернопільській області уточнюючі розрахунки в наслідок чого сума грошових зобов`язань, яка могла б бути стягнута в межах цієї справи становить 202076 грн.29 коп. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції фактично стягнув з відповідача суму податкового боргу за відсутності в матеріалах справи відповідних доказів, які б підтверджували таку суму.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь" зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа та знаходиться на обліку в Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до довідок про наявність податкового боргу за Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" станом на 31.05.2021 рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 397484,10 грн. в тому числі: по податку на додану вартість в сумі - 332733,36 грн (основний платіж - 332617,00 грн, пеня - 116,36 грн); по земельному податку з юридичних осіб в сумі - 64750,74 грн (основний платіж - 63129,44 грн, штрафні санкції - 1621,30 грн).

Враховуючи те, що відповідачем не сплачену суму податкового боргу в розмірі 397484,10 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 397484,10 грн. є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп.14.1.175 п. 14 ст.14 ПК України визнається сумою податкового боргу, яка підлягає стягненню з Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, як податкове зобов`язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету, як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та грошового зобов`язання або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, відповідно до довідок про наявність податкового боргу за відповідачем, як станом на 31.03.2021, так і станом на 31.05.2021 рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 397484,10 грн в тому числі: по податку на додану вартість в сумі - 332733,36 грн (основний платіж - 332617,00 грн, пеня - 116,36 грн); по земельному податку з юридичних осіб в сумі - 64750,74 грн (основний платіж - 63129,44 грн, штрафні санкції - 1621,30 грн).

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою самостійно узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість: від 19.07.2020 №, звітний період 06 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 43540,00 грн; від 19.08.2020 №, звітний період 07 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 38679,00 грн; від 21.09.2020 №, звітний період 08 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 42129,00 грн; від 19.10.2020 №, звітний період 09 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 51104,00 грн; від 16.11.2020 №, звітний період 10 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 36479,00 грн від 21.12.2020 №, звітний період 11 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 37534,00 грн; від 17.01.2021 №, звітний період 12 місяць 2020 року, задекларована сума податку на додану вартість 22279,00 грн; від 21.02.2021 №, звітний період 01 місяць 2021 року, задекларована сума податку на додану вартість 22942,00 грн; від 23.03.2021 №, звітний період 02 місяць 2021 року, задекларована сума податку на додану вартість 37931,00 грн.

Крім того, відповідачу нарахована пеня за несвоєчасну сплату за період з 06.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 116,36 грн.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла у зв`язку з несплатою самостійно узгоджених податкових зобов`язань на 2020 рік, шляхом подання податкової декларації.

Так, відповідно до поданої декларації з плати за землю від 09.02.2020 № відповідачем визначено податкове зобов`язання в розмірі 84528,92 грн зі сплатою рівними частками щомісяця - 7044,08 грн, однак залишилось фактично несплачене самостійно визначене податкове зобов`язання з граничним терміном сплати липень-лютий 2021 року. Також відповідачем визначено податкове зобов`язання в розмірі в розмірі 82925,46 грн зі сплатою рівними частками щомісяця - 6910,46 грн, однак залишилось фактично не сплачене самостійно визначене податкове зобов`язання з граничним терміном по березень 2021 року.

При цьому, вказану заборгованість нараховано відповідно до узгодженого зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 25.11.2020, винесених на підставі акта перевірки №3449/19-00-04-10/14040960 від 19.10.2020.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані вище податкові повідомлення-рішення, відповідачем не було оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені ними, вважаються узгодженими.

Водночас, як слідує з інтегрованої картки платника податків станом на 18 січня 2021 року недоїмка позивача становила 1260189,68 грн. Суми мінусових значень, вказаних в уточнюючих деклараціях, які подані Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь", були зараховані в порядку черговості виникнення боргу на погашення заборгованості за попередні періоди і не вплинули на суму боргу, який заявлений до стягнення, що також підтверджується долученими до матеріалів справи поясненнями представника позивача.

З огляду на вказане, доводи апелянта про те, що станом на момент розгляду даної справи, сума грошових зобов`язань є меншою ніж та, яку просить стягнути позивач є помилковими.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання правомірності нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки вказані питання не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Так, відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи, Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" надсилалась податкова вимога від 02.04.2019 №18266-54, з часу встановлення якої податковий борг платника не переривався.

Вказана податкова вимога відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржена та недійсною не визнана. В добровільному порядку заборгованість відповідач не погасив.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки сума податкового боргу відповідача в розмірі 397484,10 грн. є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп.14.1.175 п. 14 ст.14 ПК України визнається сумою податкового боргу, яка підлягає стягненню з Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь".

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 500/2044/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 16 вересня 2021 року