Справа № 640/21964/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/21964/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж"

до Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 14.01.2020 р. № 20-р, яким визнано незаконною державною допомогою кошти, які отримані КП «Позняки-Інвест-УКБ» згідно з програмою економічного і соціального розвитку м. Києва на 2018-2020 р.

Підставою для звернення до суду позивач вважає зупинення фінансування від КП «Позняки-Інвест-УКБ», з яким у позивача укладений договір на виконання робіт.

Ухвалою суду від 13.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску (вказати інші підстави для поновлення строку).

01.09.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви.

В обґрунтуванням пропуску строку звернення до суду позивачем зазначені такі ж підстави, що і в позовній заяві, а саме:

- Антимонопольним комітетом України при розгляді справи про надання державної допомоги КП «Позняки-Інвест-УКБ» не залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж", тому Товариство не володіло ніякою інформацію оскаржуване рішення;

- замовник робіт КП «Позняки-Інвест-УКБ» повідомило Товариство про зупинення фінансування робіт по договору № 04-21 від 14.05.2020 у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення тільки у липні 2021 року.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні

справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених КАС України, насамперед його статтями 122, 160-161.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним законом, що регламентує діяльність постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель є Закон України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до частини 23 статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» рішення органу оскарження може бути оскаржене суб`єктом оскарження, замовником до окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом 30 днів з дня його оприлюднення в електронній системі закупівель.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує рішення Антимонопольного комітету України від 14.01.2020 р. Позивач звернувся з позовною заявою до суду 05.08.2021 р., тобто поза межами 30-ти денного строку, встановленого чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи та заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (п.137), рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить вказана позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Подібний за змістом висновок наведено Європейським судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа "Каменівська проти України"), згідно якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані..."

Позивачем як у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви, так і в самій позовній заяві наголошено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж" дізналось про порушення своїх прав тільки 29.07.2021 з листа КП «Позняки-Інвест-УКБ».

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» між замовником КП «Позняки-Інвест-УКБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж" укладені договори на закупівлю робіт № 25 від 24.11.2017, № 10 від 16.04.2020 та № 04-21 від 14.05.2021.

Як зазначено позивачем, договір № 10 від 16.04.2020, строк дії якого завершився 31.12.2020, - повністю виконаний. Сканована копія договору № 10 розміщена на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель за посиланням: https://zakupki.prom.ua/gov/contracts/c66935a5fbf54ae4a94ceddfc443545b

Згідно пункту 4.1 розділу 4 договору № 10 розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення підрядником (Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж") актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, підтверджених підписом та печаткою представника технічного нагляду.

Відповідно до п. 6.3.1 розділу 6 договору № 10 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі (при наявності бюджетного фінансування) сплатити за виконані роботи.

Графік виконання робіт та графік фінансування затверджений додатком 3, що є невід`ємною частиною договору № 10. Згідно Графіку розрахунки між сторонами повинні були проводить на підставі актів виконаних робіт кожного місяця впродовж дії договору №10, а саме з квітня 2020 року по грудень 2020 включно.

З наведеної інформації суд дійшов висновку, що позивач впродовж останніх восьми місяців 2020 року співпрацював з КП «Позняки-Інвест-УКБ».

Суд наголошує, що позивачем ні в позовній заяві, ні в клопотанні на усунення недоліків не доведено, чому КП «Позняки-Інвест-УКБ» повідомив позивача про рішення №20-р, прийняте Антимонопольним комітетом України 14.01.2020, тільки 29.07.2021.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення опубліковано на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України 14.01.2020р. та є у вільному доступі (https://amcu.gov.ua/npas/pro-rezultati-rozglyadu-spravi-pro-derzhavnu-dopomogu-15).

Позивач був обізнаний, що оплата виконаних ним робіт буде перерахована замовником тільки при наявності бюджетного фінансування.

Отже суд приходить до висновку, що доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду не підтверджено жодним належним доказом.

Керуючись статтями 160, 161, пунктом 1 частини 4 статті 169, частиною 8 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ :

1. Повернути позовну заяву - Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж".

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго Монтаж", що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Суддя Р.О. Арсірій