Справа № 160/7489/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 липня 2021 року Справа 160/7489/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши в м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними (неправомірними) дії Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради (), стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (8190,00 грн.), урахуванням раніше виплачених коштів (1390, 00 грн.);

- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради (), зробити перерахунок та виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, урахуванням раніше виплачених коштів.

Позовна заява обґрунтована протиправними діями відповідача відносно позивача у здійсненні перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/7489/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем подана заява про поновлення строку звернення до суду в якій останній зазначає, що 19 листопада 2020 року звернувся до Сєвєродонецького місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги та дізнався, що необхідно отримати письмову відмову. Адвокатом був направлений адвокатський запит від 21 листопада 2020 року до Управління праці та соціального захисту населення ВЦА м.Сєвєродонецьк Луганської області та отримана відповідь, що в 2020 році така виплата Управлінням праці та соціального захисту населення ВЦА м.Сєвєродонецьк Луганської області позивачу не здійснювалась. В зв`язку з цим, 14 грудня 2021 року направлений адвокатський запит до Державної організації (установи, заклад) Військової частини НОМЕР_1 . Листом від 29.12.2020 року № 6856 була отримана відповідь, що щорічну виплату грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 не отримував через рахунок військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з не наданням посвідчення учасника бойових дій та не підтвердження статусу бойових дій чи інваліда війни. Пізніше була отримана довідка з АТ КБ "ПриватБанк", що 30.04.2020 на рахунок ОСОБА_1 було здійснено безготівкове поповнення Військової частини НОМЕР_1 грошова виплата до 5 травня у розмірі 1390 грн. Надалі, 18 лютого 2021 року направлений повторний адвокатський запит до Державної організації (установи, заклад) Військової частини НОМЕР_1 . Листом від 15.03.2021 № 405/Ф було повідомлено, що військовою частиною НОМЕР_1 проведено зарахування щорічної разової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій у розмірі 1390 грн. на картковий рахунок позивача. Також, 22.03.2021 року був направлений адвокатський запит до Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 як учаснику бойових дій щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена чинним законодавством, а саме ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ. Листом від 08.04.2021 № 893 Управлінням соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було повідомлено, що Новомосковський район є централізованим, тому нарахування та виплата разової грошової допомоги до 5 травня по Новомосковському району проводиться комунальним закладом «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, тому адвокатський запит надіслано за належністю до Центру. 20 квітня 2021 року від відповідача було отримано листа від 09.04.2021 № 01/1651-01-08, з довідкою про нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у квітні 2020 року у розмірі 1390,00 грн. ОСОБА_1 . Тобто направлення запитів та отримання необхідних відповідей, виявлення належного відповідача зайняло дуже багато часу, по незалежним від позивача підстав. Тобто своєчасне отримання відповідей не залежало від волевиявлення особи, що звертається до суду та дійсно пов`язано і істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, що підтверджується адвокатськими запитами та відповідями на них.

Вирішуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено статтею 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт перший статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року).

При цьому, як слідує з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на викладені позивачем обставини пропуску строку звернення до суду, надані ним докази, викладені приписи Кодексу адміністративного судочинства України та Конвенції, проаналізувавши у сукупності наведені у заяві доводи, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 121, 248 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду по справі №160/7489/21.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко