Справа № 360/4052/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4052/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати відмову у реєстрації заяви від 01.04.2021 у виплаті допомоги на поховання та недоотриманої соціальної допомоги за період з липня 2014 року по жовтень 2020 року померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 інваліда дитинства 1 групи ОСОБА_2 , РНКПП НОМЕР_1 , її сину ОСОБА_1 , РНКПП НОМЕР_2 , який був зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та здійснив її поховання, неправомірною;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області здійснити нарахування та виплату допомоги на поховання та недоотриманої соціальної допомоги за період з липня 2014 року по жовтень 2020 року померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 інваліда дитинства 1 групи ОСОБА_2 , РНКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНКПП НОМЕР_2 , згідно заяви від 01.04.2021.

Позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою, 01.04.2021 через електронну пошту ним надіслано заяву з додатками про виплату допомоги на поховання та не до отриманої соціальної допомоги з моменту припинення виплат (липень 2014 року) по місяць смерті матері ОСОБА_2 - жовтень 2020 року.

16.06.2021 по електронній пошті надійшло повідомлення про відмову у реєстрації цієї заяви. Позивач вважає дії відповідача протиправними.

Відповідач позов не визнав про що 25.08.2021 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подав відзив на позов (арк. спр. 29-31).

В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач взятий УПСЗН Рубіжанської міської ради на облік внутрішньо переміщених осіб 28.12.2020, про що йому видана відповідна довідка № 917-.

ОСОБА_2 на обліку внутрішньо переміщених осіб в УПСЗН Рубіжанської міської ради не перебувала, рішення про призначення будь-яких соціальних допомог щодо неї не приймались, особова справа не заводилась.

01.08.2021 на електронну адресу УПСЗН Рубіжанської міської ради надійшло звернення позивача щодо виплати допомоги на поховання та недоотриманої соціальної допомоги померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача - ОСОБА_2 . До звернення позивач додав заяву від 01.04.2021 про призначення усіх видів соціальної' допомоги, компенсацій та пільг з додатками.

Листом УПСЗН Рубіжанської міської ради від 06.08.2021 № 7/3224 позивачу повідомлено, що ОСОБА_2 не перебувала на обліку в УПСЗН Рубіжанської міської ради, як внутрішньо переміщена особа та як отримувач будь-яких видів соціальних допомог інваліда з дитинства. Отже права на виплату недоотриманої державної соціальної допомоги за померлу матір позивач не має.

Крім того, 11.08.2021 УПСЗН Рубіжанської міської ради отримано від КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради відомості, що позивач має офіційне працевлаштування у м. Рубіжне з 2001 року. Проте під час подання заяви на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Позивач зазначив дату переміщення 22.01.2015, тобто подав завідомо недостовірні відомості, які впливають на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи.

Відповідачем прийнято рішення, яким скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи позивача.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не перебувала на обліку внутрішньо переміщених осіб в УПСЗН Рубіжанської міської ради, управління не має правових підстав для здійснення нарахування та виплати позивачу будь-яких соціальних допомог, зокрема соціальної допомоги, як особі з інвалідністю з дитинства І групи, а також допомоги на поховання ОСОБА_2 , який станом на сьогодні також не перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в УПСЗН Рубіжанської міської ради.

Ухвалою суду від 09.08.2021 позов залишено без руху (арк. спр. 18-19).

Ухвалою суду від 17.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 25-26).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 01.08.2021 звернувся до відповідача через його електронну адресу, долучивши до електронного звернення заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, підписану 01.04.2021 (арк. спр. 4, 5-6, 36, 37-38) та документи відносно матері ОСОБА_2 (арк. спр. 7).

Мати позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 20.01.1999 отримувала пенсію по інвалідності з дитинства 1 групи (арк. спр. 8-9, 10, 41-42, 43).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 11.11.2020 серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ (арк. спр. 14, 40).

З матеріалів справи встановлено, що спірними питанням є наявність у позивача права вимагати від відповідача нарахування недоотриманої соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства та допомоги на поховання.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-IIІ (далі - Закон № 2109-IIІ) відповідно до Конституції України гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Статтею 1 Закону № 2109-IIІ визначено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно з цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 4 Закону № 2109-ІІІ передбачено, що державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Приписами статті 8 Закону № 2109-IIІ визначено, що заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3-х місяців з дня одержання повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

За приписами статті 12 Закону № 2109-IIІ суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи її офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування особи з інвалідністю на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли особа з інвалідністю чи її батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Невиплату або відмову у виплаті державної соціальної допомоги за минулий час може бути оскаржено у судовому порядку відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону № 2109-IIІ при зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Відповідно до статті 15 Закону № 2109-IIІ у разі смерті особам з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю члену її сім`ї або особі, яка здійснила поховання, виплачується на вибір допомога на поховання в розмірі двомісячної суми державної соціальної допомоги згідно із цим Законом або допомога на поховання чи відшкодування витрат на поховання згідно з іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79, затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (далі- Порядок № 79).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 79 призначення і виплата державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та допомоги на поховання проводяться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад, до складу території яких входять міста обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Заяви про призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд, допомоги на поховання, до яких додаються необхідні документи (далі - заява з документами), приймаються органами соціального захисту населення.

Структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій заяви з документами приймаються лише в разі надіслання їх засобами поштового зв`язку або за наявності технічної можливості в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Державна соціальна допомога за місцем проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання особи, яка звертається за призначенням державної соціальної допомоги (далі - заявник). Відомості щодо неотримання допомоги перевіряються органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Згідно з пунктом 17 Порядку № 79 державна соціальна допомога виплачується за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або законного представника, якому призначено допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років, або особу з інвалідністю з дитинства, яку визнано недієздатною, через виплатні об`єкти поштового зв`язку АТ Укрпошта або шляхом перерахування коштів на особовий рахунок отримувача, відкритий в установі уповноваженого банку.

Пунктом 16 Порядку № 79 визначено, що суми державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд), призначені, але не одержані своєчасно отримувачем через виплатні об`єкти поштового зв`язку АТ Укрпошта без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед днем звернення за її одержанням.

За приписами пункту 28 Порядку № 79 у разі смерті особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю віком до 18 років члену її сім`ї або особі, яка проводила поховання, виплачується на вибір допомога на поховання в розмірі двомісячної суми призначеної державної соціальної допомоги згідно із Законом України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю або допомога на поховання чи відшкодування витрат на поховання згідно з іншими нормативно-правовими актами.

Для оформлення допомоги на поховання член сім`ї особи з інвалідністю з дитинства (дитини з інвалідністю віком до 18 років) або особа, яка проводила поховання, подає органу соціального захисту населення заяву та довідку про смерть, видану органом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

Витрати на виплату допомоги на поховання осіб з інвалідністю з дитинства та дітей з інвалідністю фінансуються за рахунок джерел, з яких виплачувалась державна соціальна допомога.

Призначені суми державної соціальної допомоги (у тому числі надбавки на догляд), які належали особі з інвалідністю з дитинства і залишилися неодержаними у зв`язку з її смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам її сім`ї, які згідно із законодавством належать до осіб, яким може бути призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Однак батьки і чоловік (дружина), а також родичі, які проживали разом з особою з інвалідністю з дитинства на день її смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, коли вони не належать до осіб, яким може бути призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Державна соціальна допомога виплачується зазначеним особам за повний місяць, у якому настала смерть особи з інвалідністю з дитинства, незалежно від дати її смерті.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 79 отримувачам державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення за місцем їх перебування на обліку видає посвідчення, форму якого затверджено Мінсоцполітики.

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що соціальна допомога особам з інвалідністю виплачується за місце проживання відповідної особи, у разі подання заяви в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Отже, виплата допомоги на поховання здійснюється відповідно до Закону № 2109- ІІІ із застосуванням механізму щодо виплати відповідної допомоги, а саме за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства.

ОСОБА_2 , зареєстрована в м. Луганську, що не заперечується позивачем, на обліку у відповідача не перебувала, з відповідними заявами щодо призначення соціальної допомоги до відповідача не зверталась, як внутрішньо переміщена особа не зареєстрована, що позбавляє відповідача права взяти її на свій облік, а також нарахувати та виплатити відповідну допомогу за спірний період, а також допомогу на поховання.

Суд підкреслює, що у позовній заяві позивач зазначає, що його мати знаходилась на обліку в УПСЗН Жовтневого району м. Луганська, яким і сплачувалась останній відповідна соціальна допомога.

Суд критично оцінює посилання позивача на пункт 4.10 Порядку, оскільки, єдиним Порядком, який регулює спірні правовідносини на час звернення позивача до УПСЗН Рубіжанської міської ради Луганської області є Порядок № 79, а він не містить пункту 4.10.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про звернення його представника до відповідача з відповідною заявою у березні 2021 року, оскільки із заявою позивач звернувся лише 01.08.2021, подавши заяву, датовану 01.04.2021 (арк. спр. 36, 37-38).

Доказів звернення у березні або квітня 2021 року позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що Порядком № 79 визначено, що у разі смерті особи з інвалідністю з дитинства чи дитини з інвалідністю віком до 18 років за кордоном член сім`ї особи з інвалідністю з дитинства (дитини з інвалідністю віком до 18 років) або особа, яка проводила поховання, подає органу соціального захисту населення видані компетентними органами країни перебування та легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують смерть цих осіб, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. На звороті довідки про смерть або легалізованого в установленому порядку документа, що засвідчує смерть, відповідальним працівником органу соціального захисту населення робиться запис про призначення допомоги на поховання із зазначенням дати і суми до виплати, який засвідчується підписом керівника та скріплюється печаткою цього органу.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 01.08.2021 через електронну пошту.

Зазначений порядок звернення допустимий у випадку, коли звернення здійснюється до органу, на обліку у якому перебувала особа з інвалідністю.

У випадку з позивачем, враховуючи, що ОСОБА_2 не перебувала на обліку в жодному органі на контрольованій території України, допустимо застосування абзацу 6 пункту 28 Порядку № 79, однак, у цьому випадку позивач повинен звернутись до відповідача особисто та надати оригінал свідоцтва про смерть матері, оскільки у випадку призначення та виплати допомоги на поховання саме на оригіналі вказаного документу необхідно здійснити відповідну відмітку.

Наразі, позивачем оригінал свідоцтва про смерть матері відповідачу не надавався.

Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Абзацом першим частини першої статті 1 Закону № 1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок 365).

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що дію довідки про взяття ОСОБА_1 на облік внутрішньо переміщених осіб скасовано рішенням від 11.08.2021.

Разом з цим предметом позову не є нарахування соціальних виплат позивачу як внутрішньо переміщеній особі, також не є предметом позову питання надання, а потім скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому суд не надає оцінки зазначеним обставинам.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, яке в межах повноважень не наділене правом виплатити заборгованість з соціальної допомоги та допомоги на поховання виходячи з наведених норм законодавства України.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необгрунтованість позову, відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива