Справа № 420/14174/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит до публічної інформації, у яких просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу;

- зобов`язати відповідача надати позивачу у встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» терміни та у встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» порядку запитувані копій запитуваних документів, а саме надати на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу.

Ухвалою суду від 16.08.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Згідно зі змістом позовної заяви, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав:

- 07.06.2021 року він надіслав на адресу відповідача запит до публічної інформації, в якому просив надати на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу;

- відповіді від відповідача позивач до цього часу не отримав;

- позивач вважає, що відмовою у задоволенні запиту позивача на інформацію Держатомрегулювання України порушило право позивача на інформацію, яке закріплено в ст. 34 Конституції України;

- відповідач порушив основні принципи інформаційних відносин, тобто гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією, які закріплені у ст. 2 Закону України «Про інформацію»;

- також своїми діями відповідач перешкоджав реалізації права позивача на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання інформації, як то наведено у ст. 5 Закону України «Про інформацію»;

- крім того, своїми діями відповідачем порушено гарантії забезпечення права доступу до публічної інформації тощо, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 3, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 5, п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- листом Державної інспекції ядерного регулювання України від 11.06.2021 року № 36-13/01/9215 позивачу надана відповідь на запити щодо надання в електронному вигляді сканованих копій журналів вхідної та вихідної кореспонденції за 2016-2020 роки, зокрема, на зазначений запит позивача від 07.06.2021 року (вх. № Держатомрегулювання 196із), відповідь відправлено позивачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 14.06.2021 року;

- тобто відповідь позивачу була надана, що підтверджується скриншотом сторінки з інформацією про відправку;

- відповідачем надано відповідь на запит позивача від 07.06.2021 року, яку надіслано на вказану останнім електронну адресу, чим належним чином виконано обов`язок щодо надання відповіді на інформаційний запит позивача;

- позивачем не надано жодних доказів щодо неотримання відповіді на інформаційні запити;

- крім того, від позивача у період з 07.06.2021 року по теперішній час надійшло 450 запитів на публічну інформацію, на які надані відповіді на його електронну адресу, зокрема, 14.06.2021 року з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідача надійшло 5 запитів на публічну інформацію;

- при цьому, жодних скарг щодо неотримання позивачем відповідей на його запити на інформацію до Держатомрегулювання не надходило;

- відповідач вбачає зловживання позивачем правом на доступ до публічної інформації шляхом немотивованого збору інформації, яка і так відома позивачу, як колишній посадовій особі органу державної влади, та блокування діяльності органу державної влади;

- відповідачем відповідь на запит позивача була надана відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- відповідач звертає увагу, що позивач звернувся до суду з тотожними адміністративними позовами у справах № 420/14047/21, 420/14048/21, 420/14049/21, 420/14171/21, 420/14172/21, 420/14175/21.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані сторонами, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернувся до Державної інспекції ядерного регулювання України із запитом до публічної інформації від 07.06.2021 року (а.с.2зв.), згідно з яким, у межах дії Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненадання відповіді на запит до публічної інформації, у яких просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу, позивач звернувся до суду з вищенаведеними позовними вимогами.

Судом також встановлено, що листом від 11.06.2021 р. № 36-13/01/9215 «Про розгляд запиту на інформацію» (а.с.15-16) Державна інспекція ядерного регулювання України на запити від 07 червня 2021 р. (вх. Держатомрегулювання від 07 червня 2021 р. №№ 193із-202із) щодо надання в електронному вигляді сканованих копій журналів вхідної та вихідної кореспонденції за 2016-2020 роки, повідомила позивача про те, зокрема, що керуючись вимогами пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Держатомрегулювання відмовляє в задоволенні запиту на публічну інформацію.

Згідно з зазначеним листом-відповіддю відповідача на запит позивача, його скеровано громадянину ОСОБА_1 на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15)

Відповідно до скриншоту сторінки електронної бази з інформацією про відправку листа, Державною інспекцією ядерного регулювання України лист-відповідь на запити №№ 193із-202із за 36-13/01/9215 від 11.06.2021 року відправлено ОСОБА_1 на E-MAIL ІНФОРМАЦІЯ_1 14.06.2021 року. (а.с.17)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

1. Щодо позовних вимог в частині: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит до публічної інформації, у яких просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу, - слід зазначити таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною третьою статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, зокрема, що запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідачем визнаються фактичні обставини справи, зокрема, щодо отримання відповідачем запиту позивача до публічної інформації від 07.06.2021 року, згідно з яким, у межах дії Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу.

З урахуванням наданих сторонами документів, наявних в матеріалах справи, у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому, згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України, зазначені обставини, не підлягають доказуванню.

При цьому судом встановлено, що листом від 11.06.2021 р. № 36-13/01/9215 «Про розгляд запиту на інформацію» Державна інспекція ядерного регулювання України на запити від 07 червня 2021 р. (вх. Держатомрегулювання від 07 червня 2021 р. №№ 193із-202із) щодо надання в електронному вигляді сканованих копій журналів вхідної та вихідної кореспонденції за 2016-2020 роки, повідомила позивача про те, зокрема, що керуючись вимогами пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Держатомрегулювання відмовляє в задоволенні запиту на публічну інформацію.

Згідно з зазначеним листом-відповіддю відповідача на запит позивача, його скеровано громадянину ОСОБА_1 на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до скриншоту сторінки електронної бази з інформацією про відправку листа, Державною інспекцією ядерного регулювання України лист-відповідь на запити №№ 193із-202із за 36-13/01/9215 від 11.06.2021 року відправлено ОСОБА_1 на E-MAIL ІНФОРМАЦІЯ_1 14.06.2021 року.

З встановленого вбачається, що відповідь на запит на інформацію в даному випадку надана відповідачем не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту на електронну адресу, зазначену позивачем у запиті.

Відповідно, наданими відповідачем доказами спростована оскаржена позивачем бездіяльність (пасивна поведінка) відповідача щодо ненадання відповіді на запит до публічної інформації, у яких просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу.

При цьому твердження позивача у позові, що відповіді від відповідача позивач до цього часу не отримав, не спростовує встановлені судом обставини, зокрема щодо фактичного надання відповідачем відповіді на запит позивача на електронну адресу, зазначену позивачем у запиті.

Отже, позиція позивача з зазначених позовних вимог - є необґрунтованою та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

2. Щодо позовних вимог в частині: зобов`язати відповідача надати позивачу у встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» терміни та у встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» порядку запитувані копій запитуваних документів, а саме надати на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу, - слід зазначити таке.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

В даному випадку позивачем оскаржено ненадання відповіді на запит на інформацію, отже зміст фактично наданої відповідачем відповіді на запит позивача не входить до предмету дослідження, встановлення, тощо у цій справі.

Виходячи з предмету спору (оскарження), встановлені судом обставини щодо фактичного надання відповідачем відповіді на запит позивача, зміст якої не входить до предмету дослідження, встановлення, тощо у цій справі, позиція позивача з зазначених позовних вимог - є необґрунтованою та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування позовних вимог, в межах заявлених позовних вимог та підстав для їх задоволення, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, позивачем суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, отже підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит до публічної інформації, у яких просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 в електронному вигляді скановані копії сторінок журналу, в якому Південна державна інспекція ядерної та радіаційної безпеки у 2019 році реєструвала вхідну кореспонденцію, що надходила на її адресу, - немає, отже немає підстав для задоволення позову повністю.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору, та виходячи з висновків суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 250, 255, 258, 263, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Державної інспекції ядерного регулювання України (місцезнаходження: вул. Арсенальна, буд. 9/11, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код юридичної особи: 217221086) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.