Справа № 280/4947/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 вересня 2021 року Справа № 280/4947/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №0800-0205-8/21530 від 23.03.2021 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25.12.2020;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.12.2020, з урахуванням записів у трудовій книжці, якими підтверджуються періоди роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.03.2021 ОСОБА_1 , досягнувши 60-річного віку, звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком. Разом з тим, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутність на момент звернення за призначенням пенсії необхідного страхового стажу 27 років. У повідомленні про відмову у призначення пенсії також було вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 1 місяць 21 день та до страхового стажу не враховані періоди роботи в колгоспі з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997, оскільки відсутні відомості про встановлений і вироблений мінімуму трудової участі у господарстві. Позивач вважає, що відповідач протиправно, за наявності запису про роботу у трудовій книжці, не зарахував до його трудового стажу спірні періоди з підстав відсутності уточнюючої довідки про встановлений та вироблений мінімуму трудової участі. З огляду на вказане, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 01.07.2021 позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Враховуючи те, що суддя Лазаренко М.С. в період з 01.07.2021 по 11.07.2021 включно перебував у відпустці, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2021, суд вирішив питання про відкриття провадження у справі в перший робочий день, тобто 12.07.2021.

Так, ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 02.08.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№43881), в якому зазначає, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. У зв`язку із тим, що позивач значився членом колгоспу «Заповіт Ілліча», то його стаж за період роботи з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997 повинен визначатися за фактичною тривалістю відпрацьованого часу. Таким чином, для зарахування періодів праці в колгоспі «Заповіт Ілліча» з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997 потрібно довідка, в якій буде визначено фактично відпрацьований час, або на підставі показань не менше двох свідків, які б знали позивача по спільній з ним роботі на колгоспі «Заповіт Ілліча». За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С. в період з 13.09.2021 по 17.09.2021 включно приймав участь у підготовці суддів окружних адміністративних судів для підтримання кваліфікації, яка проводилась Дніпровським регіональним відділенням Національної школи суддів України в онлайн режимі, суд вважає за можливе завершити розгляд справи в перший робочий день, тобто 20.09.2021.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

09.03.2021 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.03.2021 №21 відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у заявника на момент звернення за призначенням пенсії недостатньо необхідного страхового стажу 27 років. Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 1 місяць 21 день. До страхового стажу не враховані періоди роботи в колгоспі з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997, оскільки відсутні відомості про встановлений і вироблений мінімуму трудової участі у господарстві.

Листом Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформленим у вигляді повідомлення від 23.03.2021 №0800-0205-8/21530, сповіщено позивача про прийняте рішення.

Позивач, не погодившись з правомірність відмови у призначення пенсії, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058), яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788 (далі - Закон №1788) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно положень статті 2 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

У відповідності до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 02.10.1978 містить наступні записи:

- 14.06.1991 прийнятий на роботу по договору на вирощування соняшнику в колгосп «Заповіт Ілліча» Томаківського району Дніпропетровської області (запис №11; наказ №4 від 05.07.1991);

- 05.04.1993 звільнений від роботи у зв`язку з закінченням строку договору (запис №12; наказ №1 від 22.01.1993);

- 01.06.1993 прийнятий на роботу по договору на вирощування гібридного соняшника в колгоспі «Заповіт Іддіча» Томаківського району Дніпропетровської області (запис №13; наказ №3 від 01.06.1993);

- 25.02.1997 звільнений від роботи згідно поданій заяві за власним бажанням (запис №14; наказ №24 від 25.02.1997).

Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою колгоспу.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що їх безпідставно не зараховано до стажу роботи позивача.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, тому не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до стажу роботи позивача період його роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997.

Незарахування відповідачем до стажу роботи позивача періоду його роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча», з підстав того, що в наданих документах відсутні відомості про фактичну кількість вироблених трудоднів та незарахування до стажу роботи періоду з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача підтверджений документально записами в трудовій книжці.

Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Водночас, відповідачем не доведено, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, а тому період його роботи у колгоспі «Заповіт Ілліча» слід враховувати повністю незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв чи виконання встановленого мінімуму трудової участі.

Таким чином, відповідач безпідставно не зарахував ОСОБА_1 до трудового стажу періоди роботи з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997 в колгоспі «Заповіт Ілліча», у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати зазначений вище період роботи до страхового стажу позивача.

При цьому, враховуючи, що позивача листом Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформленим у вигляді повідомлення від 23.03.2021 №0800-0205-8/21530, лише сповіщено при прийняте рішення, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу спірні періоди роботи позивача, суд вважає за необхідне для повного відновлення порушених прав визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.03.2021 №21 та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.12.2020.

Згідно вимог статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 12431 від 11.06.2021.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.03.2021 №21 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» з 14.06.1991 по 05.01.1993 та з 01.06.1993 по 25.02.1997, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.12.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20.09.2021.

Суддя М.С. Лазаренко