Справа № 160/8585/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року Справа № 160/8585/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
28.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій" від 18.11.2020 № ФД 109525 без врахування розміру 86% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням рішення суду від 01.11.2019 по справі №160/8396/19 без обмеження максимального розміру пенсії з 05.03.2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру згідно з довідкою Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 №ФД 109525 у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, а також доплатити пенсію за період, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням її щомісячного основного розміру та раніше сплачених коштів, та компенсації за затримку виплати частини пенсії на індекс інфляції до дати фактичної виплати доплати пенсії.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, у розмірі 86% грошового забезпечення. Головним управлінням ПФУ у Дніпропетровській області на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 160/421/21 з 01.04.2019 здійснено перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій" від 18.11.2020 № ФД 109525. Однак при такому перерахунку відповідачем протиправно, на думку позивача, застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано у відповідача додаткові докази та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Вказана ухвала від 02.06.2021 року передана 04.06.2021 року нарочно для отримання відповідачем та отримана ним 15.06.2021 року, отже строк на надання відзиву до 30.06.2021 року.
Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/8396/19 від 01.11.2019 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 01.01.2018 року з 86 % від відповідних сум грошового забезпечення на 70 % від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 року ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/8132/20 від 21.09.2020 року визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії та зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області таку оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року.

На виконання зазначеного рішення Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було підготовлено та направленого до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку №ФД 109525 від 18.11.2020 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року для проведення 01.04.2019 року перерахунку його пенсії, із зазначенням відомостей про розміри, як основних, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Листом від 05.01.2021 року №185-25073/М-01/8-0400/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/421/21 від 19.03.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року з 01.04.2019 року на підставі наданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки про розмір грошового забезпечення від 18.11.2020 року № ФД 109525, з урахуванням проведених платежів.

Згідно з витягом з пенсійної справи №-Міноборони на виконання вказаного судового рішення відповідач 01.06.2021 перерахував пенсію позивача на суму 17 667,65 грн. Основний розмір пенсії обчислювався з розрахунку 70% грошового забезпечення позивача.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням 86% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру (від 21.04.2021, 13.05.2021).

Листом від 21.05.2021 року № 16853-12367/М-01/8-0400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» № 103, перерахунок його пенсії проведено за чинною на цю дату редакцією Закону № 2262-ХІІ, а саме згідно з умовами ст. 13 Закону, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугою років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення, незалежно від дати звільнення особи зі служби, на підставі довідки від 18.11.2020 року № ФД № 109525.

Тобто, пенсійним органом фактично відмолено позивачу у перерахунку його пенсії на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 18.11.2020 року № ФД 109525 у розмірі 86 % грошового забезпечення.

Не погоджуючись з відмовою в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, спірним правовідносинам, та вирішуючи справу по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Судом встановлено, що звернення до суду з цим позовом зумовлено протиправною поведінкою Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, яка полягає в ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання судового рішення від 19.03.2021 року у справі № 160/421/21 обставин, встановлених рішенням суду від 01.11.2019 в адміністративній № 160/8396/19.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 в адміністративній справі № 160/8396/19, яке набрало законної сили 03.12.2019, встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення підтверджене рішенням суду від 01.11.2019 в адміністративній справі № 160/8396/19, яке набрало законної сили 03.12.2019, відтак не є предметом доказування при розгляді цієї справи.

З огляду на викладене, вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі рішення суду від 19.03.2021 в адміністративній справі № 160/421/21, щодо обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення, тому твердження позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача є необґрунтованими, адже бездіяльність має прояв пасивної поведінки суб`єкта. Тобто, в цій частині позовні вимоги мають бути задоволенні саме у спосіб визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій" від 18.11.2020 № ФД 109525 з врахуванням відсоткового значення розміру пенсії 70% грошового забезпечення та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 у справі №160/8396/19.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 №ФД 109525 станом на 05.03.2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання вчинити перерахунок без обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять доказів обмеження максимального розміру пенсії позивачу при її виплаті.

Убезпечення в майбутньому обмеження максимального розміру пенсії позивачу при її виплаті не узгоджуються із завданням адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача здійснити наведений перерахунок без обмеження максимальним розміру пенсії задоволенню не підлягають, оскільки вони є такими, що заявлені передчасно.

В порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише реально порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Стосовно вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити з 01.04.2019 року позивачу компенсацію за затримку виплати частини пенсії до дати фактичної виплати доплати пенсії, слід також зазначити наступне.

Згідно частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-III, передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, з аналізу норм Закону № 2050-III та Порядку № 159, слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01 квітня 2019 року може бути виплачена позивачу у тому ж місяці, у якому буде здійснюватися виплата заборгованості за відповідний період.

Враховуючи, що позивачу не був виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії в повному обсязі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити компенсацію за затримку виплати частини пенсії з 01.04.2019 до дати фактичної виплати доплати до пенсії.

Зазначена позовна вимога заявлена позивачем передчасно, оскільки право позивача на отримання компенсації на час звернення до суду з цим позовом відповідачем не порушено.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи відхиляються судом.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 28.05.2021 року №0.0..1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,30 грн.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій" від 18.11.2020 № ФД 109525 з врахуванням відсоткового значення розміру пенсії 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 №ФД 109525 станом на 05.03.2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 605,30 грн. (шістсот п`ять гривень 30 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно