Справа № 120/8315/21-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2021 р. Справа № 120/8315/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що за його заявою відповідачем призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому відповідач щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці визначив у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу 27 років 6 місяців 9 днів. Поряд з тим за розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, окрім періоду роботи на посаді судді (27 років 6 місяців 9 днів), не враховано період строкової військової служби (10.05.1968-30.05.1970), половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (01.09.1972-25.06.1977), період роботи стажистом прокуратури (01.08.1977-01.08.1978), період роботи слідчим прокуратури Могилів-Подільського району (01.08.1978-22.06.1987).

Позивач також вказав, звернувшись до відповідача із заявою від 17.06.2021р., просив призначити (визначити) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виходячи з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, враховуючи вказані періоди стажу на посаді судді, строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, періоду роботи слідчим прокуратури. Однак відповідач відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, пославшись на відсутність для цього підстав.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки безпідставно не врахувавши вказані періоди до стажу судді, відповідач зменшив йому розмір належного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який на його думку має бути в розмірі 92% від суддівської винагороди.

Ухвалою суду від 28.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

У встановлений судом строк, від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці загальний стаж роботи позивача становив 27 років 6 місяців 9 днів - стаж роботи на посаді судді. У зв`язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 64 відсотків суддівської винагороди. Відсотковий показник щомісячного довічного грошового утримання позивача був визначений із врахуванням стажу роботи позивача відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII, яким визначено вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Враховуючи суддівський стаж позивача (повних 27 років), щомісячне довічне грошове утримання має розраховуватися у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що немає законних підстав для проведення позивачеві перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 92 відсотків суддівської винагороди, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30.08.2021 витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з січня 2015 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2020 у справі №120/1928/20-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язано здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА у Вінницькій області від 19.02.2020 за №4-35/0328, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання рішення ВОАС від 26.06.2020 у справі №120/1928/20-а позивачу з 19.02.2020 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА у Вінницькій області від 19.02.2020 за №4-35/0328. Однак, при здійсненні перерахунку відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання з 90% суддівської винагороди до 64 % суддівської винагороди.

Відповідач розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці визначив, виходячи зі стажу судді, який дає право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, 27 років 6 місяців 9 днів (період роботи на посаді судді).

Разом з тим, позивач не погоджуючись із такими діями, 17.06.2021 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив включити до його стажу роботи, як судді у відставці, відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 службу в збройних силах СРСР, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського Державного Університету ім. Т.Г. Шевченка, роботу слідчим прокуратури та провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, яки визначена у довідці ТУ ДСА у Вінницькій області від 19.02.2020 за №4-35/0328.

Листом від 19.07.2021 №7186-6509/Р-02/8-0200/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача, що нормами статті 142 та пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII визначено право судді, який вийшов у відставку, на щомісячне довічне грошове утримання та передбачено збільшення відсотка щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді. Застосування норм статті 137 Закону №1402-VIII при визначенні відсотка для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачено. По суті відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу судді періодів, про які просив позивач у заяві 17.06.2021, та визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із їх урахуванням.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду із цим позовом із наступними вимогами:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 службу у збройних силах СРСР 2 роки 20 днів, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського Державного університету ім.. Т.Г. Шевченка 2 роки 4 місяці 27 днів, роботу стажера та слідчого Могилів-подільської міськрайпрокуратури Вінницької області 9 років 10 місяців 21 день.

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на рівні 64 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та повну виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою довідкою ТУ ДСА у Вінницькій області від 19.02.2020 за №4-35/0328, в розмірі 92% від відповідних сум суддівської винагороди, враховуючи стаж на посаді судді 41 рік 10 місяців, 17 днів, починаючи з 19.02.2020.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 , як судді у відставці, недоплачену різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 до моменту здійснення перерахунку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402-VIII). Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

На час виходу ОСОБА_1 у відставку (2015) правовідносини щодо умов виходу суддею у відставку, призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються нормами Закону №1402-VI.

Частинами першою, третьою статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підставою звернення позивача до суду є незгода з не зарахуванням до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 період служби у Збройних силах СРСР 2 роки 20 днів, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського Державного університету ім.. Т.Г. Шевченка 2 роки 4 місяці 27 днів, роботу стажера та слідчого Могилів-подільської міськрайпрокуратури Вінницької області 9 років 10 місяців 21 день та з відсотковим розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (64 відсотків суддівської винагороди),

За змістом частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці впливає стаж роботи на посаді судді, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено абзацом сьомим пункту 1 розділу III Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 року №5-1; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891) до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додається розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4).

Як видно з виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області розрахунку від 16.06.2021 №01-58/29/2021 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж ОСОБА_1 становить 40 років 10 місяців 17 днів, з них стаж на посаді судді 27 років 06 місяців 9 днів. Служба у збройних силах СРСР 2 роки 20 днів, половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського Державного університету ім.. Т.Г. Шевченка 2 роки 4 місяці 27 днів, слідчий Могилів-подільської міськрайпрокуратури Вінницької області 8 років 10 місяців 21 день. Всього - 40 років 10 місяців 17 днів.

При перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначенні його розміру органом Пенсійного фонду до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, було зараховано лише стаж роботи на посаді судді (22.06.1987-21.12.2017), що становить 27 років 6 місяців 9 днів. Отже, слід дійти висновку, що такий стаж є безспірним та з його урахуванням довічне грошове забезпечення виплачується позивачу з моменту його призначення і до сьогодні.

Разом з тим, відповідачем не зараховано службу в збройних силах СРСР 2 роки 20 днів, половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського Державного університету ім.. Т.Г. Шевченка 2 роки 4 місяці 27 днів, роботу слідчим Могилів-подільської міськрайпрокуратури Вінницької області 8 років 10 місяців 21 день

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Сторонами не заперечується період роботи з 22.06.1987-21.12.2017 (27 років 6 місяців 9 днів) зараховується до стажу судді у повному обсязі і спір щодо цього відсутній.

Позивач призначений на посаду судді за нормами Закону №2862-XII (набрав чинності 10 лютого 1993 року), тому відповідно до положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII слід керуватися Законом №2862-XII в частині визначення стажу судді.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, яка набрала чинності з 01 березня 2008 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та доповнено її в частині пункту 3-1 абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Отже, враховуючи зміст положень абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку), стаж роботи судді ОСОБА_1 , призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення, тобто відповідно до Закону №2862-ХІІ та Указу №584/95.

До розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 16.06.2021 року №01-58/29/2021, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, увійшли період строкової військової служби (2 роки 20 днів ) та половина строку навчання (2 роки 4 місяці 27 днів) та робота на посаді слідчого прокуратури (8 років 10 місяців 21 день). Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при розрахунку стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не врахувало вказані періоди.

Поряд з тим суд вважає, що оскільки законодавством, яке діяло на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, роботу прокурором (за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років), то цей період роботи підлягає врахуванню відповідачем з огляду на те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить понад 10 років.

Суд звертає увагу, що Законом України № 2509-VIII від 12.07.2018 "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, яку доповнено частиною 2.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VІІІ потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

При цьому, частина 2 статті 127 Конституції України (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду) встановлювала, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Системний аналіз частини другої статті 137 Закону №1402-VIII в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за № 1402-VІІІ дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII "Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус" суддів у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, оскільки вказана норма призвела до покращення правового становища суддів.

Щодо зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, період позивача на посаді стажера прокуратури, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №308/5911/17 сформував висновок, що за змістом статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься в статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури). Під поняттям «прокурор» у цьому Законі слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Із змісту ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. під поняттям «прокурор» слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України «Про судоустрій та статус суддів» працював на посаді судді, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора, окрім стажу на посаді стажера слідчого прокуратури, що не відноситься до відповідного переліку, передбаченого Законом.

Таким чином, період роботи ОСОБА_1 стажером Могилів-Подільської районної прокуратури не підлягає зарахування до стажу роботи на посадах в органах прокуратури, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 27 років 6 місяців 9 днів на посаді судді (безспірний період) слід також врахувати період проходження служби в Збройних силах СРСР (2 роки 20 днів), половину стаціонарного строку навчання на юридичному факультеті КНУ ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 4 місяці 27 днів), та період роботи позивача на посаді слідчого прокуратури Могилів-Подільського району (8 років 10 місяців 21 день), про які просив позивач у заяві до відповідача від 17.06.2021 та як наслідок визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вищевказаних періодів та зобов`язати зарахувати такі.

Разом з тим, суд критично ставиться до позовних вимог позивача щодо зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи стажером в прокуратурі (01.08.1977-01.08.1978) та визначення розміру належного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92% від суддівської винагороди, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що позивач звертався до відповідача саме із такими відсотковим розміром.

Крім того, суд зазначає, що правомірність дій відповідача щодо відсоткового обчислення при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 64% від 19.02.2020 вже була встановлена постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 120/5926/20.

Посилання позивача на необхідність визначення відсоткового розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, під час її перерахунку є передчасним, оскільки такий відсоток довічного грошового утримання позивача буде визначений відповідачем після зарахування спірних періодів стажу роботи позивача.

Визначаючись щодо решти позовних, суд вказує про наступне.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що оскаржувані дії відповідача щодо неврахування періодів стажу позивача є протиправними.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема, інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Як слідує із матеріалів справи, при зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн.

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження служби в Збройних силах СРСР (2 роки 20 днів), половину стаціонарного строку навчання на юридичному факультеті КНУ ім.. Т.Г. Шевченка (2 роки 4 місяці 27 днів), та період роботи позивача на посаді слідчого прокуратури Могилів-Подільського району (8 років 10 місяців 21 день).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до нього період проходження служби в Збройних силах СРСР (2 роки 20 днів), половину стаціонарного строку навчання на юридичному факультеті КНУ ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 4 місяці 27 днів), період роботи на посаді слідчого прокуратури Могилів-Подільського району (8 років 10 місяців 21 день) та період роботи на посаді судді (27 років 6 місяців 9 днів) та здійснити перерахунок ОСОБА_1 призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 виходячи зі стажу роботи позивача на посаді судді 40 років 10 місяців 17 днів, з виплатою недоотриманих сум щомісячного грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення в повному обсязі складено: 16.09.2021 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна