Справа № 540/3144/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3144/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду із адміністративним позовом до Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (далі - відповідач) у якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської сільської ради Горностаївського район Херсонської області щодо неприйняття рішення у місячний строк, який встановлений абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України стосовно заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства від 26.05.2021 року;

- зобов`язати Костянтинівську сільську раду Горностаївського району Херсонської області розглянути на найближчій сесії заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 26.05.2021 року щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка детально зображена у доданих до заяви ОСОБА_1 графічних матеріалах (кадастровий номер :04:001:0315).

Ухвалою від 09.07.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 19.07.2021р. відкрите спрощене провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у відповідності до Конституції України та Земельного кодексу України 26 травня 2021 року звернувся до Костянтинівської сільської ради Гроностаївського району Херсонській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, яка детально зображена у доданих до заяви ОСОБА_1 графічних матеріалах (кадастровий номер :04:001:0315). Стверджує, що його клопотання протиправно не розглянуте відповідачем на час подання позову, тому просить задовольнити позов повністю із підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що Костянтинівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року по справі №540/2226/20 прийнято рішення від 28.10.2020 №603 «Про скасування рішення №540 тридцять третьої сесії сьомого скликання Костянтинівської сільської ради від 30.06.2020 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств».

Також, з урахуванням висновків викладених судом у рішенні по справі №540/2226/20 прийнято рішення про повторний розгляд клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 12.03.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га на території Костянтинівсьої сільської ради Горностаївського району Херсонської області та 28.10.2020 Костянтинівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області прийнято рішення №604 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення ОСГ шляхом поділу жителям Костянтинівської сільської ради. Зокрема громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом поділу земельної ділянки із комунальної власності за кадастровим номером №;02:001:0342. Прийняті рішення одразу були опубліковані відповідно до вимог законодавства та направлені вище переліченим заявникам, в тому числі і позивачу. На момент написання відзиву до Костянтинівської сільської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства жоден із вище перелічених осіб не надав, у томі числі і позивач. З клопотанням про скасування рішення сесії позивач звернувся у вигляді колективного звернення вже після подання позовної заяви «Про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання вчинити певні дії», а саме 15 липня 2021 року.

На даний час рішення Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області №604 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення ОСГ шляхом поділу жителям Костянтинівської сільської ради від 28.10.2020 року є не скасованим та діючим. А тому на повторні звернення позивача «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» надано відповідь відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян». Крім того, закон не передбачає повторне надання органом місцевого самоврядування дозволу на розробку проекту землеустрою одним і тим особам, за наявності діючого рішення по даному питанню.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 26 травня 2021 року звернувся до Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області із заявою про на розробку проекту землеустрою від 26.05.2021 року щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка детально зображена у доданих до заяви ОСОБА_1 графічних матеріалах (кадастровий номер :04:001:0315).

Не отримавши відповідь на свою заяву, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.

Земельні правовідносини в України врегульовані Земельним кодексом України (далі ЗК)

Відповідно до ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Втім, орган місцевого самоврядування приймає рішення з дотриманням певної процедури.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Так, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. (ч. 10 ст. 118 ЗК України)

Таким чином, зі змісту наведених вище норм ЗК України слідує, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Передумовою прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу у власність земельної ділянки є вчинення наступних дій: отримання громадянином дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою, погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, державна реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою.

Також, п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Так, судом встановлено, що заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ за реєстрована відповідачем 26.05.2021 за вхідним № 1749.

У листі від 15.06.2021р. № 378/02-34, адресованому позивачу, відповідач зазначив: «Розглянувши Ваші заяви № 1748, 1749, 1750 / 10-24 від 26.05.2021 року «Про надання вам безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого Селянського господарства орієнтовною площею 1,00 га та 2,00 га на території Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області повідомляємо. Костянтинівською сільською радою було прийнято рішення № 604 від 28.10.2020 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення ОСГ шляхом поділу жителям Костянтинівської сільської ради». Зокрема громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером № :02:001:0342. Листів та клопотань про скасування вище зазначеного рішення від Вас не надходило. Враховуючі вище наведене Костянтинівська сільська рада повідомляє Вам, що ваші заяви № 1748, 1749, 1750 / 10-24 від 26.05.2021 року «Про надання вам безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,00 га та 2,00 га на території Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області розглядатися не будуть…».

Відтак заява позивача від 26.05.2021р., вх. № 1749 по суті відповідачем не розглянута та не вирішена.

Суд погоджується із позивачем, що норми ЗК України не передбачають умов, за яких заява особи про надання дозволу на розробку проекту відведення може бути не розглянута по-суті.

На думку суду, орган місцевого самоврядування має або надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу із посиланням на причини такої відмови, визначені ст. 118 ЗК України (Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку).

Відтак наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача по-суті із прийняттям відповідного рішення у встановлений ст. 118 ЗК України спосіб, а порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача із прийняттям відповідного рішення.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на існування іншого рішення Костянтинівської сільської ради про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для ОСГ, оскільки факт наявності такого рішення не може бути підставою для не розгляду його нової заяви, а має бути врахований органом місцевого самоврядування під час вирішення по-суті заяви позивача із прийняттям відповідного рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру позивачем надано до суду: договір про надання правничої допомоги від 28.06.2021р., додаток до договору, яким встановлений гонорар адвоката, квитанцію до прибуткового ордеру № 28062/12 від 28.06.2021р. про сплату витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Горліним Миколою Олександровичем укладений договір про надання правничої допомоги від 28.06.2021, предметом якого є надання адвокатом юридичних послуг по представництву клієнта в Херсонському окружному адміністративному суді.

Сторони погодили вартість наданих послуг адвоката, які визначені у Додатку №1 до договору та складають 8000,0 грн.

Вказаний розмір гонорару вираховується виходячи із наступного:

- надання консультацій клієнту, попереднє вивчення матеріалів 4 год, вартість 1000,0 грн;

- пошук та аналіз нормативно-правових актів та судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, формування правової позиції 3 год., вартість 1000,0 грн.;

- підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, відповідь на відзиви, клопотання, заяви, письмові пояснення, адвокатські запити тощо), збір матеріалів та доказів 8 год., вартість - 5000,0 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи, відзивами, запереченнями та іншими поясненнями сторін та їх правовий аналіз 2 год, вартість - 1000,0 грн.

На підтвердження понесених витрат позивач надав суду квитанцію до прибуткового ордеру № 28062/12 від 28.06.2021р. про сплату адвокату Горліну М.О. витрат на правничу допомогу у сумі 8000,0 грн.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Вирішуючи заявлене клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу суд зазначає.

Відповідно до статті 19 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон №5076-VI) видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд відмічає, що види та вартість наданих адвокатом послуг, зазначених у додатку №1 до договору ставлять під сумнів, чи є розмір понесених позивачем витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Визначаючи питання співмірності та розумності розміру понесених витрат на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, розгляд справи відбувся без виклику сторін, а тому суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 3000,00 грн.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області щодо не розгляду по-суті із прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 від 26.05.2021, зареєстрованої Костянтинівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області за вхідним № 1749, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0315.

Зобов`язати Костянтинівську сільську раду Горностаївського району Херсонської області (, адреса: 74640, Херсонська область, Каховський район, с. Костянтинівка, вул.. Шевченка, 6-а) розглянути по-суті заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 26.05.2021, зареєстровану Костянтинівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області за вхідним № 1749, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0315 з урахуванням висновків суду та прийняттям відповідного рішення.

Стягнути з Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (, адреса: 74640, Херсонська область, Каховський район, с. Костянтинівка, вул.. Шевченка, 6-а) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн.).

Стягнути з Костянтинівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (, адреса: 74640, Херсонська область, Каховський район, с. Костянтинівка, вул.. Шевченка, 6-а) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у сумі 3000,0 грн. (три тисячі грн.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 109020100