Справа № 640/25824/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/25824/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Квадр" (01203, м. Київ, вул. Госпітальна, 12) до головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Квадр" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2021 № 66437929/12 про поновлення ОСОБА_1 на посаді гардеробника служби ресторанного сервісу ТОВ "БК "Квадр" та стягнути з боржника (ТОВ "БК "Квадр") виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 24000,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича про стягнення виконавчого збору від 17.08.2021 № 66437929/12 у розмірі 24000,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.08.2021 № 66437929/12, згідно з якою для позивача визначено розмір мінімальних витрат на загальну суму 371,00 грн.

Пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Одночасно частиною четвертою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, позивач оскаржує дії та постанови головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романовича:

- про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2021 ВП № 66437929 з примусового виконання виконавчого листа № 757/2059/19-ц, виданого 23.07.2021 Печерським районним судом міста Києва, про поновлення ОСОБА_1 на посаді гардеробника служби ресторанного сервісу ТОВ "БК "Квадр";

- про стягнення виконавчого збору від 17.08.2021 ВП № 66437929;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.08.2021ВП № 66437929.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ.

При цьому, суд враховує, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом встановлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, скарги щодо виконання рішень, прийнятих відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, мають розглядатися в порядку, встановленим розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви та документів, доданих до неї, позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва № 757/2059/19-ц від 23.07.2021. При цьому, у вказаному виконавчому провадженні позивач є боржником.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що даний спір в частині оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.06.2019 у справі № 911/100/18.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.04.2019 у справі № 370/1034/15-ц, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 30.01.2019 у справі № 161/8267/17, вимоги щодо оскарження постанови державного виконавця чи приватного виконавця про стягнення виконавчого збору віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 21 та частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а у суду в даному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 21, 169, 172, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Квадр" (01203, м. Київ, вул. Госпітальна, 12) повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про повернення позовної заяви може бути оскаржена. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко