Справа № 826/7457/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2021 року місто Київ № 826/7457/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 у справі

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних Сил України

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

за участю:

представника позивача - Самарець А.М.

представника відповідача - Сергієнка В.О.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про:

- визнання протиправною відмови Генерального штабу Збройних Сил України включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу у разі звільнення;

- зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги;

- визнання протиправною відмови Генерального штабу Збройних Сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60%;

- зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60%.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києві від 29.07.2016 у справі №826/7457/16 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 - в частині відмови у визнанні протиправною відмови Генерального штабу Збройних Сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% та зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% - скасовано; ухвалено в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено; визнано протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60%; зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60%. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 залишено без змін.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 та Верховного Суду України від 24.05.2017 за скаргами ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження та відмовлено у допуску до провадження відповідно.

Через канцелярію суду від ОСОБА_1 31.08.2017 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №826/7457/16, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, в якій останній просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову, а саме: визнати протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу у разі звільнення; зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних років з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.

В обгрунтування поданої заяви вказано, що позивачем отримано лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 18.07.2017 №248/31911/860 в якому зазначено, що щомісячна додаткова грошова допомога ( яка призначається згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889) є виплатою постійного характеру та включається до складу щомісячного грошового забезпечення. Вказано, що аналогічна позиція викладена в листі Міністерства соціальної політики України від 12.06.2017 №136/о/103-17, який також був отриманий представником позивача вже після винесення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №826/7457/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2017 відкрито провадження у справі №826/7457/16 за нововиявленими обставинами та призначено розгляд заяви до судового розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2018 зупинено провадження із розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі №826/7457/16 до ухвалення відповідного рішення судом касаційної інстанції і повернення матеріалів адміністративної справи №826/7457/16 до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 06.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Листом Верховного Суду від 08.04.2021 №826/7457/16/21946/21 матеріали справи №826/7457/16 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 поновлено провадження у справі №826/7457/16 та призначено розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з викликом сторін.

Представником Генерального штабу Збройних Сил України подано заперечення на заяву, в яких вказано про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами немає.

В судовому засіданні 13.09.2021 представник позивача заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник Генерального штабу Збройних Сил України заперечував проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не прибув, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Частинами другою та третьої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Відповідно до частини четвертої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Разом з тим, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Отже істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Верховний Суд в своїй постанові від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19 зазначив, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2016, в частині відмови у визнанні протиправною відмови Генерального штабу Збройних Сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% та зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 , до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% - скасовано, і в цій частині ухвалено нову постанову про задоволення позову. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2016 залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Згідно з позицією апеляційного суду, оскільки з щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував під час проходження служби, були нараховані та сплачені страхові внески, то така винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 у відкритті касаційного провадження у справі відмовлено на підставі пункту 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній станом на вказану дату, оскільки обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки.

У вищевказаній ухвалі наведені мотиви й про те, що, виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга є необґрунтованою, і викладені в ній висновки не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки не спростовують доводи суду апеляційної інстанції, а заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 06.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач вказує, що листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 18.07.2017 №248/31911/860 повідомлено, що щомісячна додаткова грошова допомога (яка призначається згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889) є виплатою постійного характеру та включається до складу щомісячного грошового забезпечення. Вказано, що аналогічна позиція викладена в листі Міністерства соціальної політики України від 12.06.2017 №136/о/103-17.

На думку позивача, інформація, викладена в листі Міністерства оборони України є нововиявленою обставиною у справі №826/7457/16, оскільки раніше така інформація Міністерством оборони України не надавалась.

Суд зазначає, що лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України 18.07.2017 №248/31911/860 не є юридичним фактом, що може вплинути на розгляд даної справи, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій особливо ретельно досліджено питання правомірності застосування тієї чи іншої норми права під час розгляду даної справи.

Також вказаний лист не встановлює жодних правових норм і не може бути визнаний у якості нововиявленої обставини та підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Також, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 06.04.2021 дано оцінку правомірності застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій і правильності вирішення спору по суті (пункт 57 постанови).

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до переконання про те, що оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами, заявлені вимоги в заяві є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Положеннями частини першої, другої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на викладене, на підставі аналізу доводів заяви в сукупності з обставинами справи, відображеними у судовому рішенні, щодо якого ставиться питання про перегляд за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими у розумінні чинного адміністративного законодавства, а тому у даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 241-243, 248, 250, 361, 363, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 в адміністративній справі №826/7457/16.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 із урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 в адміністративній справі №826/7457/16- залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно згідно приписів статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.