Справа № 580/5935/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 вересня 2021 року справа № 580/5935/21 м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідків у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13 серпня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Смілянської міської ради, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання публічної інформації за запитом від 22.06.2021;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом 5 денного строку надання інформації на запит на інформацію;

3) зобов`язати відповідача розглянути запит від 22.06.2021 про надання публічної інформації.

09.09.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача, в якому він просить розглядати справу за правилами за правилами загального позовного провадження та виклик свідків.

Вирішуючи дані клопотання та заяву відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Слід наголосити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Таким чином, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України обов`язком суду є розгляд справи щодо оскарження фізичними особами бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію саме за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд зазначає, що відповідачем не наведено посилань на обставини, які можливо з`ясувати, та які докази на їх підтвердження чи спростування може бути надано лише в судовому засіданні. Також не підтверджено неможливість надання пояснень та доказів в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

При цьому, суд також зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка в силу положень статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі Ахеп v. Germany, рішення від 25.04.2002 у справі Varela Assalino contre le Portugal). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (ні в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Таким чином, обов`язок суду здійснити безпосереднє, всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі не залежить ні від виду провадження, в якому розглядається адміністративна справа, ні від проведення судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження слід відмовити.

Крім того, суд зауважує, що допит свідка у судовому засіданні з підстав, викладених у заяві про виклик свідка, не вбачається доцільним з огляду на те, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про виклик свідка.

Керуючись статтями 12, 248, 257-262 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідка - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя В.П. Тимошенко