Справа № 460/9500/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
17 вересня 2021 року м. Рівне №460/9500/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, за участю секретаря судового засідання Н.З. Минько, сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Ярмольчук В.С.,
відповідача: представники Черпак М.Л., Владімірова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
доЗдолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)
про визнання дій неправомірними,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі відповідач) про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової Анни Олександрівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 181180,32грн від 30.06.2021 в межах виконавчого провадження №65935819.
Ухвалою суду від 13.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено провести розгляд справи за правилами статті 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.
13.09.2021 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою останній просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової Анни Олександрівни щодо винесення постанови від 06 грудня 2016 року про стягнення виконавчого збору у сумі 181180,32грн в межах виконавчого провадження №47291480.
Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.
У зв`язку з цим, ухвалою від 13.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, запропоновано позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.
17.09.2021 до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, обґрунтована тим, що про постанову від 06.12.2016 про стягнення виконавчого збору у сумі 181180,32грн (ВП №47291480) позивач дізнався після отримання постанови від 30.06.2021 про відкриття виконавчого провадження №65935819.
У судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву, вказавши, що строк звернення до суду ОСОБА_1 пропустив із поважних причин, оскільки оспорювану постанову від відповідача не отримував, а дізнавшись про її існування, в межах встановленого десятиденного строку звернувся з позовом до суду.
Представники відповідача заперечили проти задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду. Зазначили, що про стягнення виконавчого збору та наявність виконавчого провадження №47291480 позивачу було відомо. Оспорювана постанова від 06.12.2016 надсилалася ОСОБА_1 у встановленому порядку, однак докази отримання її позивачем відсутні, оскільки згідно із чинним у 2016 році законодавством постанови державного виконавця надсилалися простими листами. Відповідні реєстри поштових відправлень знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Заслухавши доводи й аргументи сторін, дослідивши матеріали справи та подані додаткові докази, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає ст. 287 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Дана справа відноситься до категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно з п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву про оскарження рішення, дій або бездіяльності державного або приватного виконавця, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2019 №1404-VІІ (далі - Закон №1404-VІІ) встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зазначає, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Відтак, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Крім цього, початок строку законодавством визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Відтак, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, без зловживання ними.
У межах даної адміністративної справи позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору від 06 грудня 2016 року, винесену державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Владіміровою А.О. у межах виконавчого провадження №47291480 (а.с.46).
Поряд з цим, позивач звернувся до суду з позовною заявою 08 липня 2021 року, тобто з порушенням строку, визначеного ст.287 КАС України.
Судом встановлено, що упродовж тривалого часу між позивачем та відповідачем велося листування з приводу наявності виконавчих проваджень та вчинення виконавчих дій щодо стягнення із ОСОБА_1 коштів для погашення заборгованості.
Зокрема, заявою від 21 березня 2019 року ОСОБА_1 просив Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надати копію звіту про оцінку арештованого майна у межах виконавчого провадження №47291480 (а.с.81).
Заявою від 30 липня 2020 року ОСОБА_1 просив Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надати розтлумачення про накладення арешту на його нерухомість та рахунки у межах ряду виконавчих проваджень і, зокрема, №47291480 (а.с.74).
Крім того, 29 травня 2018 року у межах виконавчого провадження №47291480 державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Владіміровою А.О. у присутності боржника ОСОБА_1 проведено опис на накладено арешт на майно останнього.
Ця обставина підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.05.2018 (ВП №47291480), на якій вчинено підпис ОСОБА_1 (а.с.79).
Таким чином, вже станом на 29 травня 2018 року позивач знав про існування виконавчого провадження №47291480.
Отже, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що саме 29 травня 2018 року позивач дізнався про можливе порушення відповідачем його прав.
При цьому, незнання про порушення (на чому наголошує представник позивача) через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 08.05.2018 у справі №344/9166/17.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії" ).
Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.
Посилання позивача на те, що він не звертався до суду у зв`язку з неотриманням від відповідача спірної постанови суд оцінює критично, оскільки вказані доводи позивача не свідчать про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду, не підтверджують та не обґрунтовують наявності непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення позивача, та які б суттєво завадили йому звернутися до суду із дотриманням строків, визначених чинним процесуальним законодавством.
Крім того, у силу приписів ст.28 Закону №1404-VII (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови), у державного виконавця не було обов`язку надсилати сторонам постанову про стягнення виконавчого збору рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Враховуючи відсутність зазначеного обов`язку та твердження представника відповідача в судовому засіданні про надіслання позивачу спірної постанови, а також тривалий період часу з моменту виникнення спірних правовідносин до моменту розгляду справи, суд не може достеменно встановити наявність чи відсутність факту вручення позивачу спірної постанови від 06.12.2016.
Як уже зазначав суд, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав ще у травні 2018 року, але не обґрунтував наявність об`єктивних перешкод щодо можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутись до суду за їх захистом.
Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з травня 2018 року до 08 липня 2021 року, тобто понад три роки, позивачем не наведено.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, не надано доказів поважності причин пропуску такого строку, позовну заяву належить залишити без розгляду.
Керуючись статтями 240, 241, 256, 287, 295 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними залишити без розгляду.
Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Ухвалу суду складено 17 вересня 2021 року

Суддя О.М. Дудар