Справа № 380/5062/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Карп`як О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5062/20 пров. № А/857/7759/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання: Пославсього Д.Б.

представника позивача: Галайського О.В.

представника апелянта: Павліш О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі № 380/5062/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Рух" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2021р. позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Рух" (далі по тексту ТзОВ «Компанія «Рух») до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задоволено.

15.02.2021р. позивач звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України в його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7800, 00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2021р. заява про ухвалення додаткового рішення задоволена частково. Суд стягнув з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ТзОВ «Компанія «Рух» понесені витрати на професійну допомогу в розмірі 2500 грн.

Крім того, суд стягнув з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань в користь ТзОВ «Компанія «Рух» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 2500 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта Павліш О.О. просив суд, апеляційну скаргу задовольнити з підстав в ній зазначених.

Представник позивача Галайський О.В. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

ч.4 ст.134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, ч.5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 134 КАС України).

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги від 16.12.2019 року №16/12; акти прийняття виконаних робіт (послуг) від 17 вересня 2020 року та 10 лютого 2021 року, платіжні доручення № 3174 від 18.09.2020 року, № 3493 від 15.02.2021 року та виписки з рахунку Приватбанку.

З матеріалів справи видно, що професійну правову допомогу ТзОВ «Компанія «Рух» надавав адвокат Галайський О.В., що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 06.06.2018р. серія ЛВ № 001016, ордером серії ВС № 1028435 на надання правничої (правової) допомоги, договором про надання правової допомоги № 16/12 від 16.12.2019р.

Вид наданих позивачу послуг професійної правової допомоги, їх тривалість та вартість підтверджується актами прийняття виконаних робіт (послуг) та рахунками.

Згідно рахунку 17/09 від 17.09.2020р. позивачу надано наступні послуги: дослідження та аналіз первинної документації ТзОВ «Компанія «Рух» по взаємовідносинах з ТзОВ «Гал- Девелопмент» та ТзОВ «МД- БАУ», а також щодо реєстрації податкових накладних №2 від 08.05.2020р., №3 від 14.05.2020р., №1 від 07.05.2020р. у розмірі - 500 грн.; підготовка, написання та подача позову в розмірі - 3000, 00 грн.; підготовка, написання та подача відповіді на відзив у справі в розмірі - 1000, 00 грн.; участь у судових засіданнях у справі в розмірі - 500 грн. Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить - 5000,00 грн.

З рахунку 10/02 від 10.02.2021р. видно, що позивачу надано наступні послуги: участь у судових засіданнях: 20.10.2020р.; 14.12.2020р.; 26.01.2021р.; 10.02.2021р.. Загальний розмір понесених витрат на правничу допомогу становить - 2800,00 грн. ( 1 судове засідання 700 грн.)

Відповідно до п.4.2 договору про надання правової допомоги № 16/12 від 16.12.2019р. за правову допомогу, передбачену в Договорі Клієнт виплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, який визначається відповідно до акту прийому передачі виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками Сторін або рахунку виставленого Адвокатським об`єднанням для оплати погодинної роботи згідно із тарифами, погодженими Сторонами.

Отже, загальний розмір витрат на правничу допомогу становить - 7800,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3174 від 18.09.2020р., № 3493 від 15.02.2021р. та виписками з рахунку від 18.09.2020р., 15.02.2021р.

п.1 ч.1 ст.134 КАС України передбачено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Із змісту ч.7 ст.134 КАС України видно, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахування складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, колегія суддів вважає співмірною компенсацією вартість виконаної роботи в розмірі 5000 грн., які суд першої інстанції обгрунтовано пропорційно стягнув з відповідачів в користь позивача ТзОВ Компанія «Рух».

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також в п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів видно, що до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або поруш

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.134-139,229,242,308,310,315,316,317,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі № 380/5062/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 17.09.2021р.