Справа № 200/8024/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 р. Справа№200/8024/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування рішення від 13.05.2021 року № 09 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання повторно розглянути заяву від 11.05.2021 року № 2129 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» та періоду навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 11.05.2021 року звернувся через ВЕБ-Портал до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.05.2021 року № 09 позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав недостатності страхового стажу. Відповідач при призначенні пенсії не врахував період роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» у зв`язку з тим, що архів ліквідованого підприємства не зберігся та періоду навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6, оскільки ім`я позивача в атестаті вказано невірно.

Позивач не погоджується з таким рішенням управління, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем надано письмовий відзив від 03.08.2019 року (а.с. 93-94). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач в травні 2021 року звернувся до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр м. Костянтинівка) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції Постанови Правління Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020) заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після прийняття оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії від 13.05.2021 № 9 воно було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за місцем реєстрації позивача.

Пунктом 4.8 Порядку 22-1 визначено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до пункту 4.10 Порядку 22-2 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зазначає, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважене на розгляд конкретної заяви позивача про призначення пенсії від 11.05.2021 року, тому територіальний орган Пенсійного фонду України може бути визначено судом лише Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке вважає належним відповідачем у даній справі.

Рішенням від 13.05.2021 року № 9 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило у призначенні позивачу пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України № 1058, оскільки у позивача не було необхідного страхового стажу - 27 років.

Період роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» не зарахований у зв`язку з тим, що архів ліквідованого підприємства не зберігся.

Також не враховано період навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6, оскільки ім`я позивача в атестаті вказано невірно, зокрема замість ОСОБА_2 вказано ОСОБА_3 .

З зазначених причин відповідач просив залучити у якості відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд не бере до уваги клопотання відповідача про залучення другим відповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки спірне рішення про відмову у призначенні пенсії ним не виносилося і, відповідно права позивача жодним чином вказаним управлінням не порушувалися.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 7-8). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 11.05.2021 року звернувся через ВЕБ-Портал до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 76-78).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.05.2021 року № 09 (а.с. 9) позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав недостатності страхового стажу, оскільки відповідач при призначенні пенсії не врахував період роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» у зв`язку з тим, що архів ліквідованого підприємства не зберігся.

Крім того, не враховано період навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6, оскільки ім`я позивача в атестаті вказано невірно, а саме: ОСОБА_3 замість ОСОБА_2 .

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 27 років.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 14.03.1984р. (а.с. 24-28) по спірним періодам відсутні записи щодо періоду роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» та періоду навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Костянтинівське державне підприємство «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» 11.07.2012 року припинено як юридичну особу у зв`язку з визнанням банкрутом (а.с. 18).

При цьому, позивачем надано архівну уточнюючу довідку від 03.02.2011 року № 40/12 стосовно роботи на вказаному підприємстві водієм з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року, підписану ліквідатором ОСОБА_4 (а.с. 10).

Крім того, позивачем надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.06.2009 року №876 також підписану ліквідатором вказаного підприємства О.П. Годз (а.с. 11).

З 02.10.1977 року по 24.10.1978 року позивач навчався в Слов`янському СільПТУ №6 по підготовці по спеціальності тракторист-машиніст ІІІ класу, що підтверджується наявним в матеріалах справи атестатом № 228 вказаного професійно-технічного училища від 24.10.1978 року та довідкою від 21.05.2021 року № 69 (а.с. 12-13).

Суд зазначає, що в атестаті дійсно невірно вказане ім`я позивача ОСОБА_3 замість ОСОБА_2 , проте у довідці ім`я позивача виправлене на правильне.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» та періоду навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з ч. 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача не відображено період роботи позивача з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» та період навчання з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6, проте спірні періоди підтверджені вказаними вище довідками.

Щодо виданих та підписаних довідок ліквідатором О.П. Годз, суд зазначає наступне, що ухвалою суду Господарського суду Донецької області від 07.06.2007 року припинені повноваження ліквідатора Миронова І.М., ліквідатором по справі призначений арбітражний керуючий ОСОБА_5 , строк ліквідаційної процедури встановлений до 07.12.2007 року

З ухвали суду Господарського суду Донецької області від 07.08.2008 року у справі № 3/5б продовжений строк ліквідаційної процедури по справі про банкрутство Костянтинівського державного підприємства «завод Автоскло» ім. К.Т. Бондарева» м. Костянтинівка та повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Годз О.П.

Отже, зазначені обставини підтверджують право вищезазначеної особи на підписання довідок № 876 від 18.06.2009 року та № 40/12 від 03.02.2011 року.

Як вбачається з рішення відповідача, підставою для не врахування періоду роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року які зазначені в довідці № 40/12 від 03.02.2011 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» зазначено відсутність первинних документів та записів в трудовій книжці.

Проте, суд не приймає до уваги посилання відповідача про не врахування при призначенні пенсії даної довідки через неможливість перевірити факт достовірності перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Костянтинівським державним підприємством «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва», у зв`язку із відсутністю первинних документів, з огляду на наступне.

Як вбачається з рішення Донецького оружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі №200/2534/20-а за позовом ОСОБА_6 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, ОСОБА_6 була надана до відповідача довідка архівного відділу Костянтинівської міської ради від 30.01.2020 року №05-01-31/55, в якій повідомлено позивача про те, що документи з кадрових питань (особового складу) Костянтинівського державного підприємства «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» на державне зберігання не надходили. Додатково повідомлено, що згідно інформації від 08.04.2011 №3/5Б ліквідатора Костянтинівського державного підприємства «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва», ОСОБА_5 , в період з 23.02.2011 року по 10.03.2011 року невстановленою особою здійснено крадіжку архіву підприємства-банкрута. Ліквідатором по факту крадіжки подана заява до правоохоронних органів. Постановою від 18.03.2011 дізнавачем СД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області порушена кримінальна справа за статтею 357 частини 1 КК України.

Згідно частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином є рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлені обставини, які унеможливлюють позивача надати первинні документи на підтвердження спірної довідки.

Стаття 1 «Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод», у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 року), визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що при вирішення питання про необхідність перевірки документів, поданих позивачем для оформлення пенсії, відповідач не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки оскаржуване втручання (спірне рішення) не відповідало вимозі законності і було свавільним.

Щодо періоду навчання в Слов`янському СільПТУ №6 з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року та зарахування його до страхового стажу суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII). Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище,навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

При цьому, спеціальною нормою - пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 02.10.1977 року по 24.10.1978 року навчався в Слов`янському СільПТУ №6 по спеціальності тракторист-машиніст, що підтверджується наявним в матеріалах справи атестатом цього професійно-технічного училища № 228 від 24.10.1978 року та довідкою від 21.05.2021 року № 69 про навчання з 15.12.1977 року (згідно наказу № 114-к від 15.12.1977 року) по 24.10.1978 року(згідно наказу № 134-к від 26.10.1978 року) (а.с. 12-13), то саме вказаний у довідці період також повинен зараховуватися до страхового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття, тому зазначені вимоги слід задовольнити з 15.12.1977 року тому, що у жовтні 1977 року не існувало наказу про зарахування позивача до вказаного ПТУ.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд не бере до уваги клопотання відповідача про залучення другим відповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки спірне рішення про відмову у призначенні пенсії ним не виносилося і, відповідно права позивача жодним чином вказаним управлінням не порушувалися.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 69057, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13 травня 2021 року № 9 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2021 року № 2129 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 26.07.1984 року по 22.08.1989 року в Костянтинівському державному підприємстві «Завод «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва» та період навчання з 15.12.1977 року по 24.10.1978 року в Слов`янському СільПТУ №6.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізький області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі судові витрати з судового збору у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова