Справа № 380/7083/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/7083/20 пров. № А/857/11931/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування повідомлення - рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Потабенко В.А.,

час ухвалення рішення: 14:03:45,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 15.03.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просила суд про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2020 №; №; №.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.03.2020 №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.03.2020 №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області 18.03.2020 №. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області в користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 07 копійок.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до письмової відповіді від 06.05.2019 №06/5 на запит №21045/10/13.5-16 від 16.04.2019 про надання інформації та її документального підтвердження позивача було звільнено від обов`язку погашення залишку заборгованості за кредитними договорами в цілому, а не звільнено від погашення основної суми боргу. Суд також зазначає, що розмежування основної суми боргу та суми процентів за кредитними договорами відсутні як у договорах від 31.03.2014 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, так і у договорах від 17.03.2015 про погашення заборгованості за кредитними договорами.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сума кредиту, прощена банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.03.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ ВіЕс Банк було укладено кредитний договір №KF48088, згідно з яким ОСОБА_1 було отримано кредит в розмірі 78000,00 доларів США з кінцевим строком його погашення не пізніше 27.03.2030 року.

Крім того, 09.11.2004 між ОСОБА_1 та ПАТ ВіЕс Банк було укладено кредитний договір №KF33893, згідно з яким ОСОБА_1 було отримано кредит в розмірі 60000,00 доларів США з кінцевим строком його погашення не пізніше 09.11.2024 року.

В подальшому, ПАТ ВіЕс Банк було відступлено право вимоги за вищевказаними кредитними договорами ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія на підставі договорів від 31.03.2014, про що повідомлено позивачку листами від 17.03.2015 № 10-3/5355 та № 10-3/5354.

Далі, між ОСОБА_1 та ТзОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія 17.03.2015 було укладено договори про погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Так, згідно одного договору, ОСОБА_1 (позивальник) бере на себе зобов`язання здійснити погашення боргу за кредитним договором від 27.03.2008 №KF48088 не пізніше 18.03.2015 в сумі 80500,00 грн, а ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія (кредитор) бере на себе зобов`язання звільнити позичальника від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору.

Аналогічно, по другому договору, ОСОБА_1 (позивальник) бере на себе зобов`язання здійснити погашення боргу за кредитним договором від 09.11.2014 №KF33893 не пізніше 18.03.2015 в сумі 34500,00 грн., а ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія (кредитор) бере на себе зобов`язання звільнити позичальника від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору. Зазначені кошти було сплачено позивачкою 17.03.2015. Таким чином, зобов`язання за такими договорами було виконано ОСОБА_1 в повному обсязі.

24.07.2019 року на адресу позивача було скеровано запит ГУ ДПС у Львівській області про надання документальних підтверджень та пояснень щодо отриманого доходу у 2015 році в розмірі 1069390,43 грн. внаслідок анулювання боргу ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія згідно з підпунктом д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності та в зв`язку з неподанням податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

З позовної заяви та долучених до неї документів видно, що 13.08.2019 позивач надала відповідь, у якій зазначила, що анулювання боргу здійснювалося через те, що прощена сума є різницею між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.

У період з 10.02.2020 по 14.02.2020 головним державним ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Штибелем А.В. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів фізичної особи платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт № 267/33.6/ НОМЕР_1 від 21.02.2020.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015: абз. д підп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167 ПК України; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст.179 ПК України; пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.5, пп. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, пп. 168.1.1., пп. 168.1.2 п. 168 Закону України Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи.

На підставі вказаних висновків ГУ ДПС у Львівській області винесло податкові повідомлення-рішення від 18.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на суму 266586,36 грн; від 18.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 20051,08 грн; від 18.03.2020 №, яким нараховано суму штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, на суму 170,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, є вичерпним.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відтак, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Разом з тим, як вірно враховано судом першої інстанції, доходом платника у розумінні норм Податкового кодексу України є лише основна сума боргу платника податку, анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням, анульовані ж відсотки, штрафні санкції чи пеня не вважаються доходом такого платника.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Як видно із письмової відповіді від 06.05.2019 №06/5 за запит №21045/10/13.5-16 від 16.04.2019 про надання інформації та її документального підтвердження, що наявна в матеріалах справи (а.с. 61, том 1), реєстри боржників не містять інформації щодо складових боргу. Із вказаного повідомлення вбачається, що ТзОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія прийняла рішення щодо прощення боргу, про що 23.03.2015 листом за вих. №4779 повідомлено ОСОБА_1 про звільнення від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору №KF48088 від 27.03.2008 року в сумі 840768,96 грн., а 23.03.2015 листом за вих. №4780 ОСОБА_1 було повідомлено про звільнення від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору №KF33839 від 09.11.2004 року в сумі 227621,47 грн.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивача було звільнено від обов`язку погашення залишку заборгованості за кредитними договорами в цілому, а не звільнено від погашення основної суми боргу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 380/7083/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 17.09.2021 року