Справа № 240/7971/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/7971/21
категорія 113040000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Житомирській області до Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство" про застосування заходів реагування,
Управління Держпраці у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство", а саме заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію машин, механізмів, устаткувань підвищеної небезпеки в частині:
- технологічних транспортних засобів, до усунення порушень зазначених в акті перевірки №182/10-702 від 26.02.2021.
В обґрунтування позову зазначає, що 26.02.2021 року уповноваженими особами управління Держпраці у Житомирській області проведено позапланову перевірку Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство" на предмет додержання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, гігієни праці. За результатами перевірки було виявлено факти порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працюючих у зв`язку з чим складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 26.02.2021 № 182/10-702 про виявлення порушень вимог законодавства.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.
Копію вказаної ухвали отримано відповідачем 23.08.2021 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідач правом надання відзиву не скористався, що з урахуванням вимог ст.ст. 159, 162 КАС України є підставою для вирішення даної справи за наявними матеріалами справи та в межах заявлених позовних вимог.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5ст.250 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно направлення на проведення перевірки № 182/10 від 11.02.2021 та на підставі наказу № 214 від 11.02.2021 посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області було проведено планову перевірку Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство" на предмет дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці.
За наслідками планової перевірки складено акт від 26.02.2021 №182/10-702.
Відповідно до Опису виявлених порушень вимог законодавства зазначених у таблиці Акту перевірки суб`єкта господарювання зафіксовані такі основні порушення, які створюють ризик настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності та загрозу життю працівників підприємства:
- суб"єктом господарювання експлуатуються машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, а саме: технологічні транспортні засоби, без подання роботодавцем декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
Враховуючи, що відповідачем не усунено порушення та вважаючи, що вказане порушення здійснює загрозу життю та здоров`ю працівників, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон від 05.04.2007 № 877-V).
В розумінні статті 1 Закону від 05.04.2007 № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Статтею 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон від 14.10.1992 № 2694-XII) передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 96).
За приписами статті 4 Закону від 05.04.2007 № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Водночас, підпунктом 16 пункту 4 Положення № 96 передбачено, що Державна служба України з питань праці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.
Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення № 96 Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Державна служба України з питань праці.
Приписами частини 1 статті 39 Закону від 14.10.1992 № 2694-XII передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Частиною 5 статті 4 Закону від 05.04.2007 № 877-V визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону від 05.04.2007 № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Як свідчать обставини справи, підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування слугувало виявлення органом нагляду порушень відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, про які зазначено в акті перевірки, зокрема неотримання відповідачем дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, товариством порушено п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011р. №1107, що є порушенням вимог статті 21 Закону України № 2694 "Про охорону праці".
Так ч. 3 - 4 ст. 21 Закону № 2694-XII передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 21 Закону № 2694-XII, набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Закону № 2694-XII Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 1107.
Аналіз норм ст. 21 Закону № 2694-XII та Порядку № 1107 дає підстави для висновку, що виконання окремих робіт підвищеної небезпеки та експлуатація (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може відбуватися на підставі дозволу, а інших виключно на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. При цьому перелік таких робіт та устаткування визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідними додатками до Порядку № 1107 визначено перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються виключно на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, відповідно.
Відтак, відсутність у відповідача Декларації є порушенням норм ст. 21 Закону України "Про охорону праці" та п. 21 Порядку від 26.10.2011 № 1107, а тому висновки позивача є правомірними.
В даному випадку суд погоджується з доводами позивача, що виконання Державним підприємством "Ємільчинське лісове господарство" зазначених робіт підвищеної небезпеки, без одержання дозволів на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; на виконання робіт вантажно-розвантажувальних робіт за допомогою машин та механізмів; виконання робіт підвищеної небезпеки без подання роботодавцем декларації відповідності матеріально-технічної бази, є грубим порушенням вимог з охорони праці та промислової безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю працівників товариства.
При цьому суд враховує, що під загрозою життю та здоров`ю людей необхідно розуміти виникнення умов, за якими подальше продовження діяльності підприємства, установи, організації, виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди громадянам, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.
За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Крім того, частиною четвертою статті 43 Основного Закону кожному гарантоване право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Таким чином, при вирішенні справи суд враховує баланс інтересів та вважає, що життя та здоров`я людини, а також безпечні та здорові умови праці є пріоритетними та переважають над іншими правами та інтересами, зокрема правом на працю та здійснення господарської діяльності.
Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому застосування таких заходів обумовлюється саме наявністю факту порушення вимог законодавства, який зафіксований в акті перевірки та залишається не усунутим на час розгляду судом відповідного позову органу державного нагляду (контролю).
Наразі суд зважає на те, що станом на дату розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували усунення виявлених порушень.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги управління Держпраці у Житомирській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство", а саме заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію машин, механізмів, устаткувань підвищеної небезпеки в частині: технологічних транспортних засобів, до усунення порушень зазначених в акті перевірки №182/10-702 від 26.02.2021.
Поряд з цим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Такий захід реагування не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, та є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику та загрози життю і здоров`ю людей.
Відповідно до положеньст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Державного підприємства "Ємільчинське лісове господарство", шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію машин, механізмів, устаткувань підвищеної небезпеки в частині технологічних транспортних засобів, до усунення порушень зазначених в акті перевірки №182/10-702 від 26.02.2021.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 20 вересня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова