Справа № 9901/367/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2021 року

Київ

справа №9901/367/21

адміністративне провадження №П/9901/367/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, у якому просить:

1) зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність та вжити дії щодо усунення проявів дискримінації громади Російської православної Церкви закордоном міста Малин з боку Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

2) зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність і створити парламентську слідчу комісію щодо:

2.1) бездіяльності Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини по фактам злочинів Міністерства внутрішніх справ України проти громади Російської православної Церкви закордоном міста Малин; катування працівниками Міністерства внутрішніх справ України священика і парафіян Російської православної Церкви закордоном міста Малин; викрадення екс-слідчим Міністерства внутрішніх справ України - державним реєстратором будівлі церкви і не розкриття з 2013 року злочинів проти парафіян Російської православної Церкви закордоном міста Малин, у тому числі викрадення коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у Російської православної Церкви закордоном;

2.2) долучити до справи експертів Організації Об`єднаних Націй і докази з сайту: http://sinod.ruschurchabroad.org/ban_malin-text.htm, доказ пункт 91 рішення Європейського суду з прав людини №77703/01;

2.3) на час слідства відсторонити від зайняття посади Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, бездіяльність якої призвела до ухвалення рішення Європейського суду з прав людини «Ювченко та інші проти України» №32529/18 та інших, у тому числі рішення Європейського суду з прав людини щодо справ жертв Майдану.

3) винести окрему ухвалу, якою застосувати вимоги статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України щодо допомоги і накласти дев`ятирічний мораторій депутатам Верховної Ради України минулих восьми скликань (з 1990 до 2021 року) на заняття керівних посад у державних органах влади, у тому числі бути Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини;

4) винести окрему ухвалу, якою зобов`язати Верховну Раду України звернутися до Організації Об`єднаних Націй з приводу надання політичного притулку у Канаді на релігійній основі парафіянам Російської православної Церкви закордоном міста Малин і позивачу, вижившим після десятиліття знущань і тортур з боку Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури та суду.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України») завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1- 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача стосовно оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності було обґрунтованим, і таке порушення прав має бути реальним, стосуватися особистих прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат;

5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Відповідно до статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частин першої, п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак всупереч наведеним вимогам статті 160 КАС України ОСОБА_1 у позовній заяві:

- не зазначила обставини, якими обґрунтовує свої вимоги;

- не зазначила докази, що підтверджують вказані обставини;

- не обґрунтувала належним чином порушення оскаржуваною бездіяльністю її прав, свобод та інтересів;

- не підтвердила письмово те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Викладене свідчить про те, що позовна заява не відповідає вимогам пунктів 5, 9, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Водночас за змістом статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до вимог статті 169 КАС України, позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачці строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- виправленої позовної заяви, викладеної з урахуванням вимог пунктів 5, 9, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджують вказані обставини; обґрунтуванням належним чином порушення її прав, свобод та інтересів, спричинених оскаржуваною бездіяльністю; підтвердженням того, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява підлягатиме поверненню.

Керуючись статтями 19, 22, 160, 169, 248, 266 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення її копії.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у строк, встановлений судом, позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

...........................

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду