Справа № 380/318/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/318/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

15 вересня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Гавінська М.В.,

за участю:

представники позивача Фрусенко А.О.,

представники відповідача Брильовська О.Р.,

представник третьої особи Самбірської районної державної адміністрації Бринько М.Р.,

представник третьої особи Ралівської сільської ради не прибув

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника відповідача та третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Самбірської районної державної адміністрації, Ралівської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської міської ради, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 10.10.2017 № 945/0/5-17 Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Підставою для звернення позивача з позовом стало прийняття відповідачем протиправного, на думку позивача, розпорядження від 10.10.2017 № 945/0/5-17 Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 18.01.2021 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 22.02.2021 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі. Також, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Самбірську районну державну адміністрацію, Ралівську сільську раду.

Представник відповідача подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Клопотання обґрунтовує тим, що оскаржене розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 10.10.2017 № 945/0/5-17 «Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832» оприлюднено на офіційному веб-сайті Львівської обласної державної адміністрації 10.10.2017. Відповідно до розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 01.04.2016 № 178/0/5-16 «Про затвердження Регламенту Львівської обласної державної адміністрації» зареєстровані розпорядження голови обласної державної адміністрації надсилаються зацікавленим органам, підприємствам, установам та організаціям і посадовим особам згідно з планом розсилки, оприлюднюються на офіційному веб-сайті обласної державної адміністрації та опубліковуються в друкованих засобах масової інформації в установленому законодавством порядку. Згідно з пунктом другим частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії, прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок відповідача, як розпорядника інформації, оприлюднювати в тому числі і індивідуальні акти. Таким чином, позивачу повинно було стати відомо про оскаржувані розпорядження з моменту їх опублікування на офіційному веб-сайті Львівської обласної державної адміністрації. Дана позиція узгоджується з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.01.2021 по справі № 1.380.2019.003058.

Зазначає також, що пасивна поведінка позивача, що проявилася у не вчиненні жодних активних дій для своєчасного збирання та отримання відповідної інформації (в тому числі шляхом подання відповідних запитів до уповноваженого органу щодо дотримання встановленої законодавством процедури прийняття оскарженого рішення) не може слугувати достатнім обгрунтуванням для визнання причин пропуску до суду поважними. Небажання знати або незнання про порушення свого права через байдужість не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду, враховуючи, що від дати винесення оскаржуваного розпорядження минуло понад 3 роки.

Представник третьої особи, Ралівської сільської ради подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій зазначає, що 07.12.2020 відповідачем на запит позивача надана відповідь про те, що головою Львівської обласної державної адміністрації видано розпорядження від 10.10.2017 № 945/0/5-17 Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832, що підтверджується листом відповіддю від 07.12.2020. Вважає, що цього ж дня позивач дізналась про порушення її прав як землекористувача. Вважає, що внаслідо неповідомлення відовідачем позивача в період з 10.10.2017 по 06.12.2020 про прийняття ним розпорядження № 945/0/5-17 від 10.10.2017 та надання відомостей про наявність вищевказаного факту лише 07.12.2020 строк пропущений з поважних причин, тому просить визнати поважними причини пропуску звернення до суду та поновити такий.

Представник позивача у підготовчому засіданні щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечила щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду, просила залишити позов без розгляду.

Представник третьої особи Самбірської районної державної адміністрації у підготовчому засіданні заперечила щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду, просила залишити позов без розгляду.

Представник третьої особи Ралівської сільської ради у підготовче засідання не прибув, у клопотання від 17.03.2021 (вх. № 17460), просить розглядати справу без участі представника сільської ради.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строку звернення визначені у ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з позовною заявою, предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 10.10.2017 № 945/0/5-17 Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

До суду з цим позовом позивач звернувся 12.01.2020 (що підтверджується вхідним штампом суду), тобто після спливу шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

При цьому, як зазначає представник позивача про існування спірного рішення стало відомо після 07.12.2020, після отриманої відповіді на запит про надання інформації.

Відповідно до розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 01.04.2016 № 178/0/5-16 «Про затвердження Регламенту Львівської обласної державної адміністрації» зареєстровані розпорядження голови обласної державної адміністрації надсилаються зацікавленим органам, підприємствам, установам та організаціям і посадовим особам згідно з планом розсипки, оприлюднюються на офіційному веб-сайті обласної державної адміністрації та опубліковуються в друкованих засобах масової інформації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок відповідача, як розпорядника інформації, оприлюднювати в тому числі і індивідуальні акти.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.01.2021 у справі № 1.380.2019.003058.

Судом встановлено, що розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 10.10.2017 № 945/0/5-17 Про скасування розпорядження Самбірської райдержадміністрації від 30.12.2011 № 832, оприлюднено на офіційному вебсайті Львівської обласної державної адміністрації в мережі Інтернет 10.10.2017.

Отже, оскаржене розпорядження є у загальному доступі, що підтверджує відсутність перешкод в отриманні будь-якого рішення Львівської ОДА у зручний для зацікавленої особи час, тоді як позивач не наводить підстав за яких не мав можливостей ознайомитись з такими.

Дані обставини свідчать, що про факт прийняття відповідачем спірного розпорядження позивач фактично мав можливість дізнатись з дня його офіційного оприлюднення.

Таким чином, процесуальний строк звернення до суду у даному випадку повинен обчислюватись з 10.10.2017, оскільки саме з цього часу позивач мав об`єктивну можливість

дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє обґрунтування представника позивача, що строк звернення до суду не пропущений оскільки, про наявність спірного розпорядження ОСОБА_1 стало відомо 07.12.2020 із отриманої інформації на запит про надання інформації.

Зважаючи на тривалий термін такого пропуску, а саме період 2017 року по 12.01.2020 (день звернення до суду), а також відсутність належних пояснень та доказів на підтвердження неможливості звернення до суду у вказаний період, суд критично ставиться до викладених у поясненнях тверджень представника позивача.

Суд наголошує, що приписами ч. 2 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з цим, пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не надано доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, які б унеможливили своєчасне звернення за судовим захистом до суду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, та те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк, позивачем не наведено і таких судом не знайдено, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання представника відповідача та третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Самбірської районної державної адміністрації, Ралівської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений за квитанцією від 30.12.2020 № 21432834.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

У підготовчому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 17.09.2021.

Суддя Кедик М.В.