Справа № 200/4021/20-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2021 року

Київ

справа №200/4021/20-а

адміністративне провадження №К/9901/31747/21

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач - Васильєва І.А, судді - Блажівська Н.Є., Ханова Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі -ГУ ДПС у Донецькій області) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/4021/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Конті» (далі -ПАД «ВО «Конті») до ГУ ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року ПАТ «ВО «Конті» подало до суду позов, в якому просило визнати протиправною бездіяльність контролюючого органу, пов`язану з неподанням до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 827269,05 грн та орендної плати з юридичних осіб у сумі 281126,18 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету та просило зобов`язати відповідача вчинити такі дії для відшкодування зазначених сум з бюджету.

За результатами судового розгляду справи по суті та апеляційного розгляду, адміністративний позов задоволений повністю, вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 серпня 2021 року ГУ ДПС у Донецькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/4021/20-а.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги визначені у статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України зміст касаційної скарги має містити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 328 цього Кодексу, на якій (яких) вона подається.

Абзацом першим частини четвертої статті 328 КАС України визначені підстави касаційного оскарження рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції.

Відповідно до цієї норми підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином при касаційному оскарженні зазначених судових рішень у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник зазначає підставою касаційного оскарження пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та просить відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 805/1670/17-а та від 21 жовтня 20210 року у справі № 200/3382/19 та застосованого судами.

У разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту частини четвертої статті 328 КАС України скаржник має належно вмотивувати необхідність відступлення від існуючої судової практики правозастосування у подібних відносинах.

Разом з тим, мотиви скаржника у поданій касаційній скарзі зводяться до його незгоди із висновками судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі щодо визначення надмірно сплаченими позивачем до відповідного бюджету сум плати за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території.

Доводи касаційної скарги про необґрунтованість зазначених висновків судів попередніх інстанцій знаходяться у площині правової оцінки доказів, що виходить за межі компетенції касаційного суду, передбачені статтею 341 КАС України, а отже не можуть бути предметом оцінки у касаційному провадженні.

Таким чином наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України і потребують уточнення.

У касаційній скарзі скаржник також покликається на поновлення строку касаційного оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, проте вони були повернуті на підставі пункту четвертого частини п`ятої статті 332 КАС України.

Посилаючись на право особи повторно звернутися з касаційною скаргою після її повернення, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень у цій справі.

Разом з цим, невиконання особою, яка звернулася з касаційною скаргою, вимог КАС України щодо форми та змісту касаційної скарги, що стало підставою для повернення касаційної скарги, саме по собі не є поважною причиною, яка згідно з частиною першою статті 121 КАС може бути підставою для поновлення процесуального строку.

Поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Скаржником таких причин не наведено.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно зі змістом якої касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має обґрунтувати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також надати клопотання про поновлення строк на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 листопада 2020 року, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/4021/20-а залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Васильєва

Н.Є. Блажівська

Р.Ф. Ханова