Справа № 440/9737/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 вересня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/9737/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Головко А.Б., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання дій при прийнятті наказу № 1273 від 30.07.2021 та доручення № 555 від 04.08.2021, визнання протиправними наказу № 1273 від 30.07.2021 та доручення № 555 від 04.08.2021; визнання протиправними дій при розгляді заяви від 19.07.2021 та про відмову у призначенні захисника для складення документів процесуального характеру та зобов`язання призначити захисника для надання правової допомоги та складення процесуальних документів за заявою від 19.07.2021, стягнення моральної шкоди в сумі 7000 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору-відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишено без руху. Позивачеві надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду копії позовної заяви для відповідача, засвідчену власним підписом із зазначенням дати такого засвідчення; документа про сплату судового збору в розмірі 1816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) (номер рахунку - UA4016712, код за ЄДРПОУ - 37959255, отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), призначення платежу : Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача)) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали від 30 серпня 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачу вручено 06 вересня 2021 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою ОСОБА_1 .

У строк, встановлений судом, позивач не надав до суду документа про сплату судового збору в розмірі 1816 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону,

14 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що доходи у ОСОБА_1 за 2020 рік та за 2021 рік відсутні, що підтверджується довідкою Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" від 22.01.2021. ОСОБА_1 до праці не залучався, заробітку не має, кошти на особистому рахунку відсутні, з 2017 року режимний корпус №1 для утримання засуджених знаходиться на стадії незавершеного будівництва, а до закінчення ремонтних робіт надати засудженим до довічного позбавлення волі роботу не має можливості, тому позивач не має можливості працювати та отримувати за це дохід.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням викладеного, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження наявності умов, визначених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", за яких у суду виникає право звільнити особу від сплати судового збору, та на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем надано до суду: довідку Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 22 січня 2021 року №15/14/488/ДМ-4 про те, що у довічно засудженого ОСОБА_1 доходи за 2020-2021 рік відсутні; довідку Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 23 липня 2021 року №5530Дм, якою підтверджено, що у засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 станом на 26.07.2021 кошти на особовому рахунку відсутні, до праці не залучається, заробітку не має, доходи за 2021 рік не отримував; лист Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 09 липня 2021 року №15/08/5269/ДМ-Н, яким повідомлено, що до закінчення ремонтних робіт на корпусі №1 надати засудженим до довічного позбавлення волі роботу не має можливості.

Таким чином, надані до суду документи свідчать про те, що ОСОБА_1 у Державній установі "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" у 2020-2021 році доходи не отримував, а також, що станом на 26.07.2021 кошти на особовому рахунку ОСОБА_1 відсутні.

За приписами п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю; з) доходів від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів п.п. 2 п. 1 розділу V Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 р. за № 1306/31174, до Державного реєстру включаються, зокрема, дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів.

Порядок отримання відомостей з Державного реєстру визначений розділом Х цього Положення, відповідно до пунктів 1, 6 якого фізична особа, яка зареєстрована у Державному реєстрі чи в окремому реєстрі Державного реєстру, може отримати відомості про себе, наявні у Державному реєстрі. Контролюючий орган протягом трьох робочих днів з дня звернення фізичної особи (представника) надає відомості з Державного реєстру за формами, наведеними в додатках 15, 16 до цього Положення.

Таким чином, належними та допустимими доказами на підтвердження того, що розмір судового збору (1816 грн.) за подання даної позовної заяви перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, тобто за 2020 рік, та того, що поточний майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, можуть бути відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2020 рік та за І, ІІ квартали 2021 року, які містять дані про суму нарахованих та/або отриманих доходів фізичної особи.

Позивачем не надано до суду належних на допустимих доказів на підтвердження того, що розмір судового збору (1816 грн.) за подання даної позовної заяви перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, тобто за 2020 рік, а надані позивачем довідки підтверджують лише факт не отримання ним заробітку у 2020-2021 роках в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)", тоді як поняття доходу є значно ширшим, ніж поняття заробітна плата.

Позивачем не надано до суду й доказів на підтвердження наявності будь-яких з інших умов, визначених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", за яких у суду виникає право звільнити особу від сплати судового збору, зокрема, не надано доказів того, що позивач є військовослужбовцем або батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда та інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, не надано доказів того, що позивач є одиноким батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, не надано доказів, що позивач є членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, не надано доказів того, що ОСОБА_1 діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року про звільнення від сплати судового збору необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачеві.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 133, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя А.Б. Головко