Справа № 140/15832/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/15832/20 пров. № А/857/8584/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кахнич Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, ухвалене суддею Плахтій Н.Б. у м. Луцьку о 12 год. 00 хв. у справі № 140/15832/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» податковий борг в сумі 250000 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» подало зустрічний позов у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 року № . В задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області відмовлено.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання таких ліценцій станом на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів».

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржило Головне управління ДПС у Волинській області, яке просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Таку позицію обґрунтовує тим, що правові норми, якими передбачено обов`язок осіб, які здійснюють торгівлю пальним, на отримання ліцензії з 01.07.2019 року набрали чинності з 01 січня 2019 року, тому позивач, на думку відповідача, мав достатньо часу для того щоб отримати ліцензію на торгівлю пальним, однак, не скористався такою можливістю та подав відповідну заяву лише 15.07.2019 року. При цьому, до цього моменту, як зазначив відповідач, позивач здійснював торгівлю пальним без ліцензії.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що відповідач, на підставі наказу від 11.10.2019 року № 381 та направлень на перевірку від 11.10.2019 року № 47,48 провів фактичну перевірку з питань додержання суб`єктом господарювання - ПП «НТФ «Укр-Петроль» вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів.

За результатами фактичної перевірки, відповідач 15.10.2019 року склав акт № 107/17-00-32-01/32215743, у якому зафіксував факт роздрібної торгівлі пальним в період з 01.07.2019 року по 17.07.2019 року без наявності ліцензії за адресою: м. Сарни, вул. Варшавська, 5, де здійснює свою діяльність ПП «НТФ «Укр-Петроль».

На підставі акта перевірки, відповідач 31.10.2019 року прийняв податкове повідомлення-рішення № , на підставі якого до позивача застосував штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 250000 грн.

Несплата грошового зобов`язання (податкового боргу) у сумі 250000 грн. стала підставою для звернення відповідача з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з ПП «НТФ «Укр-Петроль».

Разом з тим, не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням 31.10.2019 № , ПП «НТФ «Укр-Петроль» звернулось до суду із зустрічним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, регламентовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон № 481/95-ВР).

23 листопада 2018 року Законом України № 2628-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі Закон 2628-VІІІ) внесено зміни до Закону № 481/95-ВР, якими, зокрема, запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним, які набрали чинності з 01.07.2019 року.

Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 250000 гривень.

У зв`язку із зміною правового регулювання Державна фіскальна служба України 30.05.2019 направила Головним управлінням ДФС у областях та м. Києві лист №17014/7/99-99-12-01-01-17, яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним, в якому зазначила, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним), починаючи з 12.06.2019 року. При цьому, Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019 року.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19.06.2019 року № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 01.07.2019 року.

Механізм застосування фінансових санкцій передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 790 за порушення, передбачені статтею 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з пунктом 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до висновку контролюючого органу, викладеному у акті перевірки, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій слугував факт здійснення на АЗС, яке було об`єктом перевірки, оптової торгівлі пальним до моменту отримання відповідних ліцензій.

Цю обставину товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» не заперечує.

При цьому, заслуговують на увагу доводи товариства про те, що затримка в отриманні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю законодавчо визначеного порядку отримання такої ліцензії станом на день набрання чинності Законом № 2628-VIII.

Аналізуючи наявність легітимної мети і пропорційність втручання держави у майнові права, товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» за обставин, що склалися у цій справі, апеляційний суд бере до уваги те, що держава не створила правового регулювання і фактичних умов, за яких господарська діяльність позивача у спірний період могла б бути законною. Необхідний перехідний період був уведений в дію, проте ретроспективної дії таким положенням законодавець не надав.

Це пов`язано, зокрема з тим, що, виходячи із норм Закону № 481/95-BP та Переліку органів ліцензування, відповідач мав право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 01 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні роздрібного продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу. При цьому, за приписами статті 15 Закону № 481/95-BP ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

З наведеного слідує, що за таких умов порушується встановлений абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 3 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно з яким, при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, передбачається строк для реалізації цих змін не менше двох місяців. Цей строк необхідний як для держави для унормування змін у правовідносинах, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами.

Визначення лише з 01 липня 2019 року територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним та не встановлення для суб`єктів господарювання строку для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог закону є порушенням сприятливого та справедливого балансу між державними та приватними інтересами.

Отже, на думку апеляційного суду, притягнення до відповідальності за таких умов не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 року у справі № 160/10203/19.

Тому адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» необхідно задовольнити.

При цьому, виходячи з наведених вище міркувань, адміністративний позов Головного управління ДПС у Волинській області, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки такий ґрунтується на тому, що товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» не сплатило вчасно, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях. податкових зобов`язань, які апеляційним судом визнані протиправними. З огляду на це в задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року в справі № 140/15832/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 16.09.2021 року