Справа № 520/15512/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2021 року № 520/15512/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати відповідь - рішення Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області від 01.07.2021 р. щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з серпня 2018 року;

зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Харківській області, , поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

Ухвалою суду від 19.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є пенсіонеркою та отримує пенсію. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в населеному пункті за місцем її проживання вона була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Харківської області, де стала на облік до УПФУ Харківського району, ГУ ПФУ в Харківській області. З 31.05.2016 постійне місце проживання позивачки зареєстровано в м. Мерефа Харківської області. Відповідач з 01.09.2018 року припинив виплату пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за віком, що не заперечується сторонами по справі.

Позивачка з 2005 року здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії № НОМЕР_2 , яке видано Пенсійним фондом України на ім`я Позивача.

До 01 серпня 2014 року Позивачка перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Луганської області.

У зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкала Позивачка, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту' повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Внаслідок цього Позивачка, не маючи інших джерел існування крім пенсії, змушена була звернутися із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу Пенсійного фонду України.

З 2014 року Позивачку поставлено на облік до Управління Пенсійного фонду Харківського району (в подальшому - Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області).

З вказаного часу до 31.08.2018 року відповідачем на картковий рахунок позивача перераховувались належні їй суми пенсійних виплат.

З 01.09.2018 виплату пенсії позивачці було припинено.

З метою з`ясування причин припинення виплат позивачка звернулася до відділу обслуговування громадян № 18 Управління обслуговування громадян ГУПФУ в Харківській області з заявою від 04.06.2021.

Відповідач листом від 01.07.2021 повідомив, що з 01.09.2018 року призупинено виплату пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Враховуючи те, що позивачка не перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, та її пенсійна справа знаходиться на непідконтрольній українській владі території, підстави для подальшої виплати пенсії, відсутні. Для подовження виплати пенсії з вересня 2018 необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану згідно з Порядком № 509 або рішення про відмову у видачі довідки відповідно до п. 8 цього ж Порядку до відділу обслуговування громадян №18 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України Харківській області, також при собі необхідно мати оригінали паспорта, ідентифікаційного коду.

Позивачка вважає вказані дії відповідача протиправними, з огляду на що звернувся до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Суд зазначає, що конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Проте згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Харківській області виплата пенсії позивачці була зупинена у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В той же час, позивачка станом на дату припинення виплати пенсії 01.09.2018 не є внутрішньо переміщеною особою, та з 31.05.2016 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить штамп про реєстрацію її місця проживання, проставлений Відділом соціально-економічного розвитку Мереф`янської міської ради в паспорті позивача (а.с. 12 зворотній бік).

З огляду на зазначене, позивачка не є особою, що має статус внутрішньо переміщеної особи, позивачка також не є особою, яка проживає на тимчасово окупованій території, з огляду на що, вимога відповідача щодо необхідності подання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є необґрунтованою.

Закон № 1058-IV не передбачає такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії як відсутність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зокрема, для осіб, постійне місце проживання яких зареєстроване на підконтрольній Україні території.

Крім того, наявні матеріали справи не містять жодної інформації щодо прийняття відповідачем рішення або розпорядження щодо припинення з 01.09.2018 виплати пенсії позивачці.

Будь-які мотиви з посиланням на встановлену законом підставу для припинення, зупинення чи призупинення виплати позивачці пенсії, пенсійним органом не наведені та в матеріалах справи відсутні.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувані дії відповідача з урахуванням положень частини другої статті 2 КАС України, суд приходить до висновку про те, що припинення виплати пенсії позивачці вчинено не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. При цьому вказані дії не відповідають вимогам обґрунтованості, добросовісності, запобігання дискримінації, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.09.2018, та як наслідок, наявність підстав для зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2018.

Щодо зобов`язання утриматись від подальшого призупинення виплат, суд зазначає, що вказана вимога позивача звернута на майбутнє та вимагає надання судом оцінки обставинам, які ймовірно можуть виникнути в майбутньому.

В той же час, згідно положень ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відтак, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту виключно ті права, які станом на день звернення особою до суду є порушеними або які особа, яка звертається, вважає вже порушеними.

З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідача утриматися від призупинення виплати пенсії в подальшому.

Суд також зазначає, що відповідь відповідача від 01.07.2021 не є рішенням, а є відповіддю на звернення позивача. При цьому доказів прийняття рішення про зупинення виплати пенсії позивачу відповідачем до матеріалів справи не надано.

Дата, зазначена позивачем в першій позовній вимозі серпень 2018 є помилковою, що підтверджується копією відповіді відповідача. З огляду на зазначене, суд враховує наявність права на поновлення пенсії позивачу з 01.09.2018.

З огляду на вказане належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправними дій Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2018 року.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині негайного поновлення виплати пенсії після проголошення рішення, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Отже, зазначена вимога підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань позивача відповідно до положень ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення з відповідача на користь позивача ѕ суми судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2018 року.

Зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 681,00 грн (шістсот вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17.09.2021.

Суддя Білова О.В.