Справа № 219/8896/21
Суддя: Рибкіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8896/21
Провадження № 2-а/219/108/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіної Н.М..,

за участі секретаря Бібік Н.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Артемівського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовною заявою представника позивача Демченко Катерини Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Пікусапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться зазначена адміністративна справа, подана в порядку ст. 286 КАС України.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, позивач та представник позивача просили розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання.

14.09.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса про залучення його в якості співвідповідача по справі 219/8896/21, та відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на те, що відповідачем по справі є Відділ прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних, Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса (відділ прикордонної служби).

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Правовою основою діяльності Державної прикордонної служби України є Конституція України, Закон України "Про державний кордон України", цей Закон, інші закони України, видані на їх виконання акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Діяльність Державної прикордонної служби України провадиться на основі дотримання прав і свобод людини і громадянина. Органи, військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України зобов`язані поважати гідність людини, виявляти до неї гуманне ставлення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами.

Згідно зі ст. 222-1 КУпАП, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1(щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Уповноважені посадові особи органів Державної прикордонної служби України можуть стягувати накладені ними штрафи незалежно від їх розміру в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду та місцях їх дислокації виключно за допомогою безготівкових платіжних терміналів.

Частиною першою статті 204-2 КУпАП встановлено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, які передбачені ч. 1 ст. 204-2 КУпАП посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Державної прикордонної служби України, на яку покладені завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні, а саме - від імені Державної прикордонної служби та її Регіональних управлінь.

Отже, відповідні посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України, не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222-1 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 цього Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах статті 22-1 КУпАП формулювання «органи Державної прикордонної служби України» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року № 724/716/16-а, а також у постановах № 331/7674/16-а, 127/6881/17, 181/581/17, 724/716/16-а.

При цьому, Верховний Суд неодноразово зазначав, що зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 26.12.2019 року №724/716/16-а, про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не призначена ним посадова особа, уповноважена керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Згідно з ч. 5 ст. 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Частини 3 та 4 ст. 48 КАС України передбачають, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Водночас, суд враховує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Визначений позивачем у позові відповідач Відділ прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних, Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса є відділ прикордонної служби Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса, .

Виходячи з цього, дотримуючись вищенаведених вимог процесуального закону, враховуючи відсутність клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, суд приходить до переконання про необхідність залучення до участі у справі 219/8896/21 в якості другого відповідача - 3 прикордонний загін ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса (93120 Луганська обл., м. Лисичанськ, просп. Перемоги,58, , ).

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку (ч. 6 ст. 48 КАС України).

У зв`язку з чим, розгляд справи слід відкласти, а другому відповідачу 3 прикордонному загону ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса, в порядку ст. 162 КАС України надати строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення.

Керуючись ст. ст. 47, 48, 248, 256, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі № 219/8896/21 за позовною заявою представника позивача Демченко Катерини Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Луганського прикордонного загону ім. Героя України полковника Євгена Пікусапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, в якості другого відповідача 3 прикордонний загін ім. Героя України полковника Євгенія Пікуса (93120 Луганська обл., м. Лисичанськ, просп. Перемоги,58, , ).

Судове засідання по справі відкласти на 18 жовтня 2021 року о 13 год. 00 хв.

Визначити другому відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов. У зазначений строк другий відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п.2 ч.4 ст.162 КАС України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Копію ухвали направити учасникам справи, одночасно другому відповідачу направити копію позовної заяви з додатками.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.М. Рибкіна