Справа № 420/11992/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1 ) боргу з єдиного внеску у розмірі 9595,30 за 2020 рік; зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області вилучити з інформаційної системи інформацію про наявність у ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1 ) боргу з єдиного внеску у розмірі 9595,30 за 2020 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2020 Одеським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №420/5712/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області та ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Цим рішенням суд скасував податкові повідомлення-рішення, визнав протиправними дії щодо нарахування боргу з єдиного внеску у розмірі 29 293,44 грн. а також зобов`язав вилучити з інформаційної системи органів Державної податкової служби інформацію про цей борг. 16 грудня 2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив вказане Рiшення без змін, а 20 січня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області. 12 березня 2021 я звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з запитом щодо виконання зазначеного вище судового рішення та стану розрахунків з бюджетом. У відповідь Головне управління ДПС в Одеській області листом №336/C/15-32-24-03 10 від 07.04.2021 повідомило, що рішення суду від 01.09.2020 виконано, однак станом на 01.04.2021 у позивача знов рахується борг з єдиного внеску в розмірі 9 595,30 грн. за 2020 рік. Він вважає, що нарахувавши борг з єдиного податку за 2020 рік, відповідач повторно, порушив вимоги законності діяльності державних органів а також зухвало знехтував висновками суду, про які зазначено в остаточному судовому рішенні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/11992/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії.

Відповідач Головного управління ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. 42987/21 від 06.08.2021р.), наголошуючи, зокрема, що Згідно даних інформаційної системи станом в ІКП ОСОБА_1 раху ється заборгованість з єдиного внеску у розмірі 9595,30 грн. В Україні законодавчо визначено, що мінімальна заробітна плата з 1 січня 2020 року - 4723,00 грн. та з 1 вересня - 5000,00 грн. Враховуючи розмір єдиного внеску ОСОБА_1 впродовж 2020 року зобов`язаний був сплачувати щоквартально єдиний внесок у розмірі 2078,12 грн за 1 квартал, у розмірі 1039,06 грн за 2 квартал, у розмірі 3178,12 грн за 3 квартал та у розмірі 3300,00 грн за 4 квартал 2020 року в термін до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (19.04.2020; 19.07.2020; 19.10.2020; 21.01.2021) як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. Таким чином, згідно даних iнтегрованої картки платника КБК 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» по особі, яка знаходиться на загальній системі оподаткування ОСОБА_1 рахується заборгованість за 2020 рік 9595,30 грн.

10.08.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зокрема зазначив, що з метою провадження адвокатської діяльності в березні 2005 він був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Проте вже в квітні 2005 року у зв`язку з ліквідацією фізичної особи-підприємця, він був знятий з обліку платників податків. Отже, підстав вважати його самозайнятою особою у відповідача не було. Працюючи з лютого 2006 року керівником адвокатського об`єднання та отримуючи заробітну плату, при виплаті якої сплачувався єдиний внесок, він не міг одночасно бути платником єдиного внеску як самозайнята особа при здійсненні аналогічної діяльності. Окремо зазначено, що відповідач не проводив перевірки щодо сплати позивачем єдиного внеску, а тому пiдстав вносити до iнтегрованої картки платника обов`язку зі сплати єдиного внеску не було.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Одеської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 24/64 від 27.07.2001 р. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1006.

31.03.2005 р., з метою провадження адвокатської діяльності позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису № 0010434, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

15.04.2005 р., згідно з довідкою СДПІ у Приморському районі м. Одеси № 12610/9/28-0417 ОСОБА_1 знято з обліку платників податків у зв`язку з ліквідацією фізичної особи-підприємця за власним рішенням.

14.02.2006 р. Міністерством юстиції України зареєстровано адвокатське об`єднання «Юридична компанія «Лекс Ноледж» (), свідоцтво № 488.

27.03.2006 р. адвокатське об`єднання «Юридична компанія «Лекс Ноледж», , номер запису 0018426 та позивач з 21.03.2006 р. по теперішній час є його керівником.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020р. у справі №420/5712/20 зокрема визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску у розмірі 29 293,44 грн., з яких 8 448,00 грн. - за 2017 рік, 9 828,72 грн. - за 2018 рік, 11 016,72 грн. - за 2019 рік. Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області та Головне управління ДПС в Одеській області вилучити з інформаційної системи органів Державної фіскальної служби (Державної податкової служби) інформацію про наявність у ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску у розмірі 29 293,44 грн. з яких 8 448,00 грн. - за 2017 рік, 9 828,72 грн. - за 2018 рік, 11 016,72 грн. - за 2019 рік.

12 березня 2021 позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з запитом щодо виконання зазначеного вище судового рішення та стану розрахунків з бюджетом.

Листом Головного управління ДПС в Одеській області №336/C/15-32-24-03 10 від 07.04.2021 повідомлено позивача, що рішення суду від 01.09.2020 виконано, однак станом на 01.04.2021 у нього знов рахується борг з єдиного внеску в розмірі 9 595,30 грн. за 2020 рік.

Позивач вважає дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування єдиного внеску в розмірі 9 595,30 грн. за 2020 рік протиправними та звернувся до суду.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до вимог пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Частиною першою та другою статті 12 Закону № 2464 визначено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 1 Закону № 2464 застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

За визначенням, яке міститься в підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

В свою чергу, незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, особи, які провадять, в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно з пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ до платників єдиного внеску.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

Питання зайняття адвокатською діяльністю регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), згідно пункту 2 частини 1 статті 1 якого передбачено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з вимогами статті 13 вказаного вище Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

З аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України та Закону № 2464-VI вбачається, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності.

При цьому, суд звертає увагу, що Законом №2464-VI не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та здійснення незалежної професійної діяльності.

У той же час, позивач своє право на заняття адвокатською діяльністю реалізовує як найманий працівник в адвокатському об`єднанні «Юридична компанія «Лекс Ноледж» (), яке зареєстроване у відповідному порядку у Державній податковій службі, Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Пенсійному фонді України, Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; Фонді загальнообов`язкового державного страхування на випадок безробіття та є платником податків.

Таким чином, в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховує та сплачує роботодавець в розмірі не менше мінімального страхового внеску, що виключає обов`язок сплати єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли він був найманим працівником і не здійснював адвокатської діяльності як самозайнята особа, не отримував доходу від цієї діяльності.

При цьому, представником відповідача до суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що позивач у вищевказаний період здійснював незалежну професійну діяльність як самозайнята особа та отримував дохід від такої діяльності.

Отже, позивачу цьому разі не є суб`єктом сплати єдиного внеску, як особа, що провадить незалежну професійну діяльність, а тому до нього не можуть застосуватися норми щодо порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування самозайнятими особами, відтак визначена в оскаржуваній вимозі сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фактично є подвійним оподаткуванням одного й того самого доходу позивача.

Вказана правова позиція також викладена у рішенні Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 820/6324/17.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1 ) боргу з єдиного внеску у розмірі 9595,30 за 2020 рік.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області вилучити з інформаційної системи інформацію про наявність у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) боргу з єдиного внеску у розмірі 9595,30 за 2020 рік.

4. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 грн..

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 16.09.2021року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у черговій щорічній, та додатковій відпустках, у період часу з 09.08.2021р. по 31.08.2021р.; 02.09.20021р. 03.09.2021р., а також на лікарняному з 06.09.2021р. по 08.09.2021р., включно.

Суддя Харченко Ю.В.