Справа № 640/2568/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/2568/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернулась із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови від задоволення вимог виключити з періоду, за який врахована заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії періодів з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 та проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві задовольнити вимогу щодо виключення періодів з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 з періоду, за який врахована заробітна плата для обчислення пенсії;

- визнати протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо надання на запит ОСОБА_1 про порядок застосування права на виключення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, періодів до 60 місяців страхового стажу, недостовірних та неповних роз`яснень щодо наявності підстав для застосування такого права;

- стягнути з ГУ ПФУ в м. Києві матеріальну шкоду, завдану неповним роз`ясненням у розмірі 9311,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у виключенні страхового стажу за періоди до 60 календарних місяців із розрахунку пенсії, що є її правом. Відповідь Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення позивача остання вважає протиправним, оскільки воно не містить повної та достовірної інформації щодо права на виключення окремих періодів із розрахунку, що призвело до затримки звернення із заявою про реалізацію такого права, натомість, до збитку у вигляді різниці пенсійних виплат.

У відзиві відповідач звертає увагу на відсутність правових підстав для виключення періодів стажу із розрахунку пенсії позивача.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком.

До розрахунку пенсії увійшли періоди страхового стажу до 01.07.2000, зокрема, з 01.01.1987 по 31.12.1991 (60 місяців) та весь страховий стаж з 01.07.2000 (загалом 555 місяців стажу), про що свідчать матеріали пенсійної справи.

У 2018 році ОСОБА_1 звернулась до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, листом якого від 13.04.2018 повідомлено про порядок розрахунку її пенсії та про відсутність можливості виключення окремих періодів з 01.01.1987 по 31.12.1991, оскільки страховий стаж розрахований роками, а не місяцями.

03.01.2020 позивач звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про виключення періодів з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 із розрахунку пенсії.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 20.01.2020 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для такого виключення, оскільки заробітна плата за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 вказана у роках.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058).

У відповідності до частини 1 статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Чинною редакцією вищевказаної норми Закону № 1058 встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Отже, з наведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини вбачається, що виключання періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, здійснюється виключно за вибором особи - пенсіонера.

Підставою для відмови у виключенні періодів з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 із розрахунку пенсії слугували пояснення стосовно неможливості такого виключення, оскільки підтверджуюча довідка виплаченої заробітної плати з 01.01.1987 по 31.12.1991 не містить деталізації по місяцям, а лише по рокам.

Згадане пояснення суд сприймає критично, оскільки позивач просить виключити повні чотири роки, тобто 48 місяців, що дозволяє використати відомості про річний дохід позивача для виключення та перерахунку.

Таким чином, відмова ГУ ПФУ в м. Києві у виключенні згаданих періодів перешкодила у реалізації права позивача, натомість, є протиправною. За висновком суду, належним способом поновлення порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити виключення згаданих періодів та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 03.01.2020 - дати звернення із заявою.

Стосовно надання неповної та недостовірної інформації щодо оптимізації пенсійних виплат листом Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та компенсації втраченої частини пенсійних виплат, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 13.04.2018 надало відповідь на звернення позивача.

За змістом згаданої відповіді, ОСОБА_1 повідомлено про норми, які передбачають права на виключення страхового періоду із розрахунку пенсії та відсутність підстав для перерахунку, з огляду на зазначення заробітної плати за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 у роках, а не місяцях.

Таким чином, що стосується предмета позову, згадана відмова Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві містить тотожні обґрунтування, викладені в листі ГУ ПФУ в м. Києві від 20.01.2020.

При цьому, суд звертає увагу на те, що на територіальні органи Пенсійного фонду України не зобов`язані надавати індивідуальні юридичні консультації з питань пенсійного забезпечення, натомість, оскаржувана відповідь Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надана в порядку звернення громадян.

Як зазначає позивач, згаданий запит стосувався порядку застосування права на оптимізацію пенсії, тобто, відповідь на нього не створювала, змінювала чи припиняла права та обов`язки позивача, натомість, не є актом індивідуальної дії.

В межах встановленого строку звернення до суду, позивач мала право оскаржити таку відповідь, як неповну, що не узгоджується із положеннями Закону України «Про звернення громадян».

У контексті даної справи, згадана відповідь пояснюється позивачем як документ, відомості якого призвели до зволікання звернення із заявою про перерахунок пенсії.

Проте, оскільки лист від 13.04.2018 не містить імперативних приписів суб`єкта владних повноважень, не є офіційним тлумаченням норм пенсійного законодавства, його зміст не забороняв позивачу звертатись із заявою про перерахунок, натомість, зв`язок згаданого листа із затримкою у зверненні із заявою не прослідковується.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, в межах предмета спору в даній справі, лист Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.04.2018 не створює для ОСОБА_1 наслідків у вигляді перешкоджання у реалізації права на пенсійне забезпечення, натомість відсутні підстави для визнання його протиправним.

Судом не досліджувалась повнота наданої згаданим листом відповіді, оскільки зміст листа не є предметом позову, а можливість його оскарження в контексті Закону України «Про звернення громадян» обмежена строком звернення до суду, який сплинув наприкінці 2018 року, тобто, до подання даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи недоведеність відповідачем обставин, за яких можливе обмеження права позивача на виключення періодів стажу із розрахунку пенсії, звертаючи увагу на безпідставність вимог в іншій частині, позовна заява підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, підстави для його розподілу відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у задоволенні вимог про виключення з періоду, за який врахована заробітна плата для обчислення пенсії з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виключити з періоду, за який врахована заробітна плата для обчислення пенсії трудовий стаж з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.01.2020.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко