Справа № 500/692/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

за результатами розгляду питання про відстрочення виконання судового рішення

Справа № 500/692/21

17 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2021, яке набрало законної сили 22.04.2021, позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

На виконання вищевказаного рішення суду 02.07.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

12.08.2021 до суду надійшла заява Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі Управління) про відстрочення виконання судового рішення. Заява обґрунтована тим, що 30.07.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №500/692/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 02.07.2021, про зобов`язання Управління соціальної політики Тернопільської міської ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У відповідності до статті 17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання). Відповідно до вимог частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/692/21 від 22.03.2021 Управлінням ОСОБА_1 як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи проведено перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року з врахуванням раніше виплачених сум та нараховано 9464,00 грн. Довідку про здійснення нарахування №1677/13.8 від 28.04.2021 надіслано супровідним листом за №1730/13.8 від 29.04.2021 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Оскільки на 2021 рік не виділено бюджетних асигнувань з державного бюджету на виконання вимог Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також на виконання судових рішень, то Управління просить відстрочити виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №500/692/21 строком на один рік з дня ухвалення рішення.

Ухвалою суду від 13.08.2021 призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 09:30 год 17.09.2021.

Представник заявника (відповідача, боржника) подав до суду клопотання про розгляд заяви без участі представника Управління, просить заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача (стягувача) подав до суду заяву від 17.09.2021, у якій заперечив проти задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення через її необгрунтованість та просив розгляд такої заяви провести за відсутності позивача та представника позивача.

З урахуванням положень статтей 194, 205, 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд заяви про відстрочення виконання судового рішення проведено у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення, дослідивши письмові докази, подані учасниками, та матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у цій справі позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язано Управління соціальної політики Тернопільської міської ради перерахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

02.07.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист стягувачу ОСОБА_1

30.07.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №500/692/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 02.07.2021 про зобов`язання Управління соціальної політики Тернопільської міської ради перерахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/692/21 від 22.03.2021 Управлінням ОСОБА_1 як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи проведено перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік з врахуванням раніше виплачених сум та нараховано 9464,00 грн, що підтверджується відповідною довідкою Управління №1677/13.8 від 28.04.2021.

Нарахована ОСОБА_1 разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік на виконання рішення суду не виплачена через відсутність бюджетних асигнувань та фінансування.

Надаючи оцінку підставам, вказаним відповідачем (боржником), для відстрочки виконання судового рішення суд зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в статті 370 КАС України: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, КАС України передбачає можливість відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Так, частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

У постанові від 06.12.2019 у справі № 2а/0570/6531/2011 Верховний Суд зазначив, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду.

Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.

На підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач (боржник) не надав суду будь-яких доказів відсутності коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Листи-звернення міського голови, адресовані Прем`єр-міністру України та Комітету Верховної ради України з питань соціальної політики та захисту прав ветеранів від 02.04.2021 щодо ініціювання внесення змін до Державного бюджету України та виділення коштів на виконання судових рішень і виплати у 2021 році допомоги в розмірах, визначених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, на які посилається заявник, не свідчать про те, що з дня набрання законної сили судового рішення у даній справі відповідач не мав можливість виконати рішення, та що протягом найближчого часу відповідні зміни до Державного бюджету України будуть прийняті та відповідні кошти на зазначені цілі надійдуть у розпорядження боржника.

Суд звертає увагу, що в Рішенні від 27.11.2008 у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення 27.11.2008 у справі № 1-37/2008).

Таким чином, законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Конституційний Суд України також неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Вказане узгоджується також з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 40 рішення у справі Горнсбі проти Греції Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Також у справах Сук проти України та Бурдов проти Росії Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов`язань.

З огляду на вказану позицію Європейського суду з прав людини, суд критично ставиться до посилання заявника суб`єкта владних повноважень на відсутність коштів, як на причину неможливості виконання судового рішення.

Таким чином, зазначені заявником у заяві про відстрочку виконання судового рішення обставини, не є обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду.

Також суд зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може залежати від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись статтями 229, 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 17 вересня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.