Справа № 420/7339/21
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7339/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Тригубенко Ю.Г.;

позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Елісашвілі О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2021 року № 2, визнання протиправним та скасування наказу від 18.03.2021 року № 747к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Одеської обласної прокуратури, в якій просив (з урахуванням уточнень): визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 2 від 09.03.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С. № 747к від 18.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021; поновити ОСОБА_1 в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області та в органах прокуратури, на посаді, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з 02.04.2021; стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.04.2021 по день ухвалення судового рішення; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області та в органах прокуратури, на посаді, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. ОСОБА_1 безперервно працював в органах прокуратури 19 років та 4 місяці з 2001 року, а з 15.12.2015 обіймав посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області. Тринадцятою кадровою комісією 09.03.2021 прийнято Рішення № 2 Про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у зв`язку з набранням 92 балів, що є менше прохідного бала (93), тобто не вистачило лише 1 балу для успішного складання іспиту. Наказом керівника Одеської обласної прокуратури від 18.03.2021 №747к позивача звільнено з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 01 квітня 2021 року. Позивач вважає, що рішення тринадцятої кадрової комісії від 09.03.2021 № 2 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки прийнято передчасно, являється необґрунтованим та протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Виданий на підставі рішення кадрової комісії наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 18.03.2021 №747к про звільнення позивач вважає також протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки виданий на підставі необґрунтованого та протиправного рішення кадрової комісії з посиланням на норму, якою врегульовані правовідносини у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, так як ці обставини на час його звільнення не настали.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2021 року № 2, визнання протиправним та скасування наказу від 18.03.2021 року № 747к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву Одеська обласна прокуратура вказує, що наказом від 18.03.2021 № 747к позивача звільнено з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021. Підставою для прийняття наказу вказано рішення кадрової комісії № 13. Первинною підставою для прийняття спірного наказу обласною прокуратурою є рішення кадрової комісії № 2 від 09.03.2021, що свідчить про відсутність порушення роботодавцем прав позивача на цій підставі і одночасно необґрунтованість підстав для скасування наказу в частині обґрунтувань про відсутність реорганізації чи ліквідації органу прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Згідно підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів з реформи органів прокуратури» рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором місцевої прокуратури є підставою для його звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». При цьому, законодавець не пов`язує звільнення у разі неуспішного проходження атестації на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або скороченням кількості прокурорів органу прокуратури як необхідною передумовою для такого звільнення.

У відзиві на позовну заяву Офіс Генерального прокурора вказує, що позивачем подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів. З огляду на це, останнім надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» (відповідно до вимог пп.2 п.19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ). За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрав 92 бали, що є меншим прохідного балу для успішного складання іспиту (93) і його не допущено до проходження наступного етапу атестації. Доводи позивача щодо відсутності у оскаржуваному наказі конкретної підстави для звільнення необґрунтовані. Доводи позивача щодо відсутності факту ліквідації чи реорганізації прокуратури під час його звільнення та відсутність підстав для звільнення необґрунтовані. Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» в даному випадку є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 2 від 09.03.2021 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не відповідає вимогам вмотивованості, оскільки в рішенні кадрової комісії вказано лише кількість зафіксованих за результатами іспиту балів, однак відсутні аргументи комісії щодо достовірності визначення саме такого рівня загальних здібностей та навичок, не зазначено, з яких дійсних обставин виходила кадрова комісія під час ухвалення рішення. Доводи відповідача щодо достовірності визначення рівня загальних здібностей та навичок зводяться лише до припущень, що начебто позивач погодився з результатами іспиту (92 бали), свідченням чого, на думку відповідача, є його особистий підпис у відомості та відсутність у стовбці «Примітки» зауважень щодо процедури та порядку складання іспиту. Позивач вважає, що висновки відповідача щодо відсутності обставин, які перешкодили успішно скласти іспит, саме з тих міркувань, що вони не викладені у відомості, є хибними та не можуть сприйматися єдиним переконливим доказом на підтвердження відсутності таких обставин або зауважень взагалі. Питання дослідження стану здоров`я під час тестування, яке слугувало основною перешкодою успішному складанню іспиту, взагалі залишилося поза увагою комісії. Прокуратурою не піддано сумніву достовірність медичного документу (листок непрацездатності серії АДН № 336889), який прийнято до обліку та сплачено кошти за період непрацездатності. Позивач вважає, що зафіксовані у відомості бали (92), якими керувалася кадрова комісія при ухвалені рішення про неуспішне проходження атестації, не відображають його дійсний рівень загальних здібностей та навичок, оскільки повноцінному проходженню тестування переважно перешкодив стан здоров`я, погіршення якого призвело до припинення тестування і не завершення у повному обсязі. Погіршення стану здоров`я відбулося настільки критично, що позивач навіть не запам`ятав нарахований бал за логічно-абстрактний блок тестування. В день складання іспиту після часткового покращення самопочуття позивач повернувся на місце тестування, щоб серед іншого дізнатися кількість балів за логічно-абстрактний блок, однак відшукати будь-кого з числа членів комісії, голову чи секретаря, не надалося можливим. Вказане в сукупності зумовлює висновок про прийняття рішення № 2 від 09.03.2021 про неуспішне проходження мною атестації без повного з`ясування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, тобто передчасно.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 з 2001 року безперервно працював в органах прокуратури до 01.04.2021 року, станом на момент звільнення працював на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

07.10.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, на підставі чого ним 30.10.2020 року було складено тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора, за результатами якого набрано 94 бали згідно відомості про результати тестування.

Рішенням Тринадцятої кадрової комісії від 12.02.2021 року сформовано та затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, до якого позивача було включено на 22.02.2021 року, група № 2, порядковий № 3, аудиторія № 413, час 10:45 год., адреса: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.03.2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» ОСОБА_1 визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію, та зазначено, що він набрав 92 бали, що є нижче прохідного бала (93) для успішного складання іспиту, а відтак він не допускається до проходження наступного етапу атестації.

Наказом Одеської обласної прокуратури від 18.03.2021 року № 747к ОСОБА_1 було звільнено з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021 року.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначаються Законом України «Про прокуратуру».

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена статтею 16 Закону України «Про прокуратуру», є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

25.09.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.

На виконання викладених вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

Згідно з п.1 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, атестація прокурорів - це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до п.3 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, атестація проводиться кадровими комісіями прозоро та публічно у присутності прокурора, який проходить атестацію.

Згідно з п.6 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, атестація включає в себе три етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання (п. 6 розділу І Порядку № 221).

Відповідно до п.9 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.

Положеннями Розділу ІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, передбачено, що після завершення строку для подання заяви, вказаної у пункті 9 розділу I цього Порядку, кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Перелік тестових питань для іспиту затверджується Генеральним прокурором та оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії і триває 100 хвилин. Прокурор може завершити тестування достроково. Тестові питання обираються для кожного прокурора автоматично із загального переліку питань у кількості 100 питань. Кожне питання має передбачати варіанти відповіді, один з яких є правильним. Після закінчення часу, відведеного на проходження тестування, тестування припиняється автоматично, а на екран виводиться результат складання іспиту відповідного прокурора. Кожна правильна відповідь оцінюється в один бал. Максимальна кількість можливих балів за іспит становить 100 балів.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту становить 70 балів.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Положеннями Розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, передбачено, що у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Кадрова комісія може прийняти рішення про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки в один день. У цьому випадку, кадрова комісія формує графік складання вказаних іспитів із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестувань, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспитів. До складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки допускаються прокурори, які за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрали кількість балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, встановлений у пункті 4 розділу ІІ цього Порядку.

Зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Пунктом 2 наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 року № 474 було встановлено прохідний бал 93 бали для успішного складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Згідно з пп.2 п.19 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що у разі, якщо прокурор за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав менше 93 балів, він не допускається до співбесіди та припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації, що є підставою для звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до п.11 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора. У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора. Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Як вже було зазначено вище, за результатом проходження другого етапу атестації позивачем набрано 92 бали із 93 прохідних, що відображено у відомості.

Як вказує позивач, тестування на загальні здібності та навички проводилося двома окремими блоками, спочатку 1 блок - для вимірювання вербального інтелекту, за результатами якого на монітор комп`ютера виводилася кількість отриманих балів, після чого респондент приступав до тестування 2 блоку - вимірювання абстрактно-логічного інтелекту, за результатами якого на монітор комп`ютера виводилися окремо отримані бали за 1 та 2 блок, а також загальний середній арифметичний бал. За результатами 1 блоку тестування (вимірювання вербального інтелекту), на монітор комп`ютера виведено результат в 110 балів. Перед 2 блоком тестування стало душно, погіршився зір. Зображення символів на клавіатурі бачив погано, у зв`язку з чим він допустив затримку в ході набору паролю для доступу до платформи тестування. Ці обставини були помічені особою, відповідальною за процес тестування, та спонукали її підійти для надання допомоги у введені пароля, адже він складався не тільки з чисел, а також з букв англійського алфавіту. Після введення пароля, позивач приступив до проходження 2 блоку тестування (вимірювання абстрактно-логічного інтелекту). Під час проходження 2 блоку тестування комп`ютерна програма працювала значно повільніше, ніж під час 1 блоку. Іноді доводилося декілька разів підтверджувати обрану відповідь, на що витрачався зайвий час із загально відведеного на тестування. В ході тестування стан самопочуття погіршувався. Зображення на моніторі комп`ютера сприймалися розмитими, однак він зосереджувався та відповідав на поставленні завдання. Далі стан самопочуття різко погіршився. Позивач відчув сильний головний біль, пульсацію у скронях, головокружіння, почалася сльозотеча, миготіння перед очима, що призвело до остаточної втрати можливості розрізняти зображення, у зв`язку з чим після 15 завдання відповіді не надавав. Залишався невикористаний час. Програма автоматично завершила тестування по закінченню відведеного часу. На екрані монітора відобразилися результати тестування. Побачив він лише загальний результат - 92, тобто на 1 бал менше від прохідного. Інших показників не роздивився з причини сприйняття розмитості зображення. Разом з ним в аудиторії була дружина ОСОБА_2 , яка також складала іспит згідно графіку 22.02.2021 року. Дружина зберігала у своїй сумочці лікарські засоби, які за рекомендацією лікаря, він повинен був приймати у разі непередбачуваного погіршення стану здоров`я. Спільно з дружиною позивач прослідував до кафе, розташованого неподалік. У приміщенні кафе він прийняв лікарські засоби та перебував там до покращення самопочуття. Цього ж дня, приблизно о 16 годині, разом з дружиною, позивач повернувся до місця тестування, намагаючись розшукати голову кадрової комісії чи секретаря, або будь-якого члена комісії, щоб з`ясувати кількість отриманих балів за 2 блок та висловити свої зауваження з приводу атестації, однак розшукати будь-кого з членів комісії не надалося можливим. Наступного дня, 23.02.2021 року позивач прибув до місця проживання, повторно був оглянутий сімейним лікарем, яким зафіксовано підвищений артеріальний тиск - 160/100 та продовжено раніше відкритий листок непрацездатності до 26.02.2021 включно (листок непрацездатності АДН №336889, виписка з медичної карти амбулаторного хворого від 22.04.2021 року).

З матеріалів справи вбачається, що в період з 19.02.2021 року до 26.02.2021 включно ОСОБА_1 перебував на лікарняному, діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ стадії, криз не ускладнений, ризик настання ІІІ стадії, потребує консультації невролога, що підтверджується листком непрацездатності АДН № 336889 та випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 22.04.2021 року.

Керівником Одеської обласної прокуратури 19.02.2021 року було видано наказ № 110в про службове відрядження до м. Києва, яким серед інших позивача було відряджено терміном на 2 дні з 21.02.2021 року по 22.02.2021 року для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки для прокурорів місцевих прокуратур.

Тобто, фактично позивач був офіційно відрядженим для складання іспиту у період перебування на лікарняному (тимчасова непрацездатність), та 22.02.2021 року змушений був прибути до м. Києва для проходження чергового етапу атестації.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2021 року позивач пройшов обстеження лікарем неврологом у Медичному центрі «Odrex», яким встановлено діагноз: соматофорна дисфункція вегетативної нервової системи, постковідний синдром (консультативний висновок від 25.03.2021 року).

ОСОБА_1 звертався до Тринадцятої кадрової комісії із заявою щодо вирішення питання про призначення нової дати складення відповідного іспиту. Заява була вмотивована тим, що погіршення стану здоров`я перешкодило йому надати відповіді на усі поставленні завдання та успішно скласти іспит, оскільки фактично іспит не відбувся з причин, незалежних від прокурора, та був перерваний внаслідок погіршення стану самопочуття, що перешкодило набрати 1 бал, якого бракувало для успішного складання іспиту.

Позивач зазначає, що недоотриманий 1 бал це навіть не одна вірна відповідь, а якась певна частина відповіді, з огляду на те, що надавши 15 відповідей, він отримав 73 бали, тобто середня оцінка однієї відповіді рівняється 4,86 балів (73/15) = 4,86.

Відповідно до п.7 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Рішенням Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) було відмовлено в задоволенні заяв ОСОБА_1 про призначення нової дати складення іспиту.

Згідно з Правилами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур від 07.10.2020 року тестування побудоване на завданнях різного типу, рівня складності та базоване на адаптивному механізмі вибору системою запитань кандидату. Хоча в кожному з блоків по 30 завдань, необхідно зосередитись на правильності відповідей, а не на тому, аби пройти їх усі. На блок із вербального інтелекту виділено 8 хвилин, на абстрактно-логічний - 20 хвилин. Результати кожного блоку оцінюються за допомогою стандартизованих балів за шкалою від 55 до 145 за градацією: 55-70 балів - дуже низький рівень; 70-85 балів - низький рівень; 85-93 бали - нижчий за середній рівень; 93-107 балів - середній; 107-115 балів - вищий за середній; 115-130 балів - високий рівень; 130-145 балів - дуже високий рівень.

Тобто, суд погоджується з позивачем, що незважаючи на обмеження тестування у часі (8 та 20 хвилин), Правила не орієнтують на швидке прийняття рішень аби встигнути надати відповіді на усі запитання, а рекомендують зосередитись на правильності відповідей, а не на тому, аби пройти їх усі. З Правил слідує, що для отримання максимального балу важлива правильність наданих відповідей, а не їх кількість.

На запит позивача щодо надання завдань, сформованих під час складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, Офісом Генерального прокурора було надано Звіт оцінки інтелектуальних здібностей досліджуваного за логіном 22088 (лист Офісу Генерального прокурора № 27/3-1200вих-21 від 02.04.2021 року з додатками).

Відповідно до Звіту оцінки інтелектуальних здібностей досліджуваного за логіном 22088, стиль роботи з інформацією складається з двох вимірів: точність та швидкість, які оцінюються за шкалою від 1 до 10. Результат за шкалою «точність» відображає відношення кількості правильно виконаних завдань до кількості виконаних. Результат за шкалою «швидкість» відображає кількість завдань, які респондент виконав (дав відповідь або пропустив) в процесі роботи над текстом.

Із розділу «Вербальний інтелект» Звіту слідує, що результат - 110, рівень вище середнього, точність висока - 10, швидкість середня - 4. Рівень інтелектуальної здібності респондента вищий ніж у 75 % інших респондентів. Із розділу «Абстрактно-логічний інтелект» Звіту слідує, що результат - 73, рівень низький, точність середня - 6, швидкість низька - 2. Рівень інтелектуальної здібності респондента вищий ніж у 5 % інших респондентів.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, у Звіті відображено зниження швидкості відповіді позивача під час 2 блоку тестування на 50 % (з 4 під час 1 блоку до 2 під час 2 блоку) та одночасне зменшення точності відповідей на 40 % (з 10 під час 1 блоку до 6 під час 2 блоку).

Тобто, суд погоджується з позивачем, що одночасне зменшення обох показників (швидкість та точність) може свідчити лише про підтвердження доводів щодо погіршення стану здоров`я та автоматичного завершення програмою тестування із закінченням відведеного часу, що відбулося після припинення надання відповідей при наявності не використаного часу.

За таких обставин, на думку суду, результати тестування, які було взято до уваги комісією, не відображають дійсного рівня загальних здібностей та навичок, оскільки проходження тестування фактично було перервано погіршенням стану здоров`я позивача.

Суд погоджується з позивачем, що прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації відбулося без урахування всіх обставин, які цьому передували, а саме різкого погіршення стану самопочуття та не завершення тестування, що не може відображати рівень його професійної компетентності, відповідності професійній етиці та доброчесності, а також не узгоджується з метою атестації.

Отже, на думку суду, викладені позивачем обставини надавали кадровій комісії необхідні підстави для призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту, оскільки фактично складання іспиту було перервано через погіршення стану здоров`я, тобто з причин, незалежних від членів комісії та прокурора.

Разом з цим, ці обставини були проігноровані Тринадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), що призвело до прийняття протиправного рішення від 09.03.2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки».

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що, приймаючи рішення про неуспішне проходження атестації позивачем, комісія діяла необґрунтовано, тобто не на підставі повноважень та не у спосіб, що передбачений законодавством України про прокуратуру.

Суд вважає, що відповідачем не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.

Метою проведення атестації прокурорів є надання оцінки їхній професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності. Кожен з етапів атестації прокурорів має на меті проявити і оцінити різні аспекти його професійної підготовки і кваліфікації.

Результат складеного прокурором іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки є одним з етапів проходження атестації, тобто самостійним показником визначення рівня його професійної компетентності.

Під час проведення атестації Комісія вирішує питання відповідності прокурора здійснювати свої повноваження, а тому така особа повинна підтвердити свою відповідність за певними критеріями та відповідними показниками у тій послідовності, яку встановила Комісія.

Відповідно до п.16 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У пункті 41 звіту Венеціанської Комісії від 25-26 березня 2011 року зазначено, що наразі можливий консенсус щодо обов`язкових елементів (як формальних, так і матеріальних або субстантивних) поняття «верховенство права», зокрема, таких, як законність, в тому числі прозорий, підзвітний і демократичний порядок введення законів у дію; правова визначеність; заборона свавілля; доступ до правосуддя у незалежних і неупереджених судах, в тому числі судовий контроль за адміністративними актами; дотримання прав людини; недискримінація та рівність перед законом.

Тобто, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. У рішенні від 10 грудня 2009 року «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) зазначено, що «… вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступно відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права…».

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.03.2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» є протиправним та належить до скасування.

Згідно з п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Аналіз змісту наведеної правової норми дає підстави для висновку, що вжитий законодавцем роз`єднувальний сполучник «або» виділяє дві окремі підстави для звільнення прокурора із займаної ним посади: 1) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду; 2) скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Наявність у пункті 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» двох окремих підстав для звільнення покладає на роботодавця обов`язок щодо зазначення в наказі про звільнення конкретної підстави, визначеної цим пунктом.

Суд зазначає, що вказівка відповідача в оскаржуваному наказі про звільнення на п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» без відповідної конкретизації підстави для звільнення породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.

Тотожної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 30.11.2020 року у справі № 815/7055/16.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Таким чином, принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Тотожної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року по справі № 815/1554/17.

Статтею 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації.

Відповідно до ст.81 Цивільного кодексу України на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах положення цього Кодексу поширюється, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.3 ст.81 Цивільного кодексу України порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом.

Органи прокуратури України відносяться до юридичних осіб публічного права.

Суд зазначає, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Тотожної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 21.03.2018 року у справі № 802/651/16-а, від 24.09.2019 року у справі № 817/3397/15.

Під час розгляду справи відповідачі не надали до суду доказів ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду, а тому посилання в наказі про звільнення на положення п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» є безпідставним.

Також, відповідачами не підтверджено належними та допустимими доказами скорочення кількості прокурорів місцевої прокуратури на день звільнення позивача.

Разом з цим, під час розгляду справи суд встановив, що мало місце перейменування прокуратур без зміни ідентифікаційних кодів, а саме прокуратура Одеської області (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ідентифікаційний код 03528552) була перейменована на Одеську обласну прокуратуру (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ідентифікаційний код 03528552).

Так, наказом Офісу Генерального прокурора від 03.09.2020 року № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» наказано перейменувати без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, юридичну особу «Прокуратура Одеської області» у «Одеську обласну прокуратуру».

Іллічівська місцева прокуратура не являлася юридичною особою, оскільки штатна чисельність цієї прокуратури входила у загальну штатну чисельність обласної прокуратури.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, посилання Одеської обласної прокуратури в оскаржуваному наказі про звільнення на п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» без зазначення конкретної підстави для звільнення є безпідставним, оскільки породжує для ОСОБА_1 негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, звільнення позивача відбулося з порушеннями законодавства, а тому наказ Одеської обласної прокуратури від 18.03.2021 року № 747к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021 року є протиправним та належить до скасування.

Згідно з ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, поновлення на посаді, яку позивач обіймав до звільнення, є достатнім та ефективним засобом захисту порушеного права, оскільки охоплює його поновлення на службі у органах прокуратури.

При цьому, позивача не може бути поновлено в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області та в органах прокуратури на посаді, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо переведення позивача на іншу посаду, а тому останній підлягає поновленню на посаді, з якої він був звільнений.

Суд також враховує, що відповідно до п.3 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року № 113-IX за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури.

Суд зазначає, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено, оскільки переведення позивача на рівнозначну посаду у новоствореній прокуратурі повинно відбуватися не автоматично, а за результатами складеного іспиту за умови відповідності вимогам Закону України «Про прокуратуру».

Така правова позиція узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі № П/9901/101/18, постановах КАС ВС від 04.07.2018 року по справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 року по справі № 824/424/16-а, від 22.10.2019 року по справі № 816/584/17, від 15.04.2020 року по справі № 826/5596/17, від 19.05.2020 року по справі № 9901/226/19, від 07.07.2020 року по справі № 811/952/15, від 11.02.2021 року № 814/197/15.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з дати звільнення, а саме з 01.04.2021 року.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини визнає звільнення працівника з роботи, у тому числі з посад публічної служби однозначним втручанням у право на повагу до приватного життя.

За сталою практикою Європейського суду приватне життя «охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру» (див. п. 25 «C. проти Бельгії» від 07 серпня 1996 року (Reports 1996)). Стаття 8 Конвенції «захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом» (див. п. 61 рішення Суду у справі «Pretty проти Сполученого Королівства» (справа № 2346/02, ECHR 2002)). Поняття «приватне життя» не виключає в принципі діяльність професійного чи ділового характеру. Адже саме у діловому житті більшість людей мають неабияку можливість розвивати відносини із зовнішнім світом (див. п. 29 рішення Суду у справі «Niemietz проти Німеччини» від 16 грудня 1992 року). Обмеження, встановлені щодо доступу до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (див. п. 47 рішення Суду у справі «Sidabras and Dћiautas проти Латвії» (справи № 55480/00 та № 59330/00, ECHR 2004) і п.п. 22-25 рішення Суду у справі «Bigaeva проти Греції» від 28 травня 2009 року (справа 26713/05)). Звільнення з посади становило втручання у право на повагу до приватного життя (див. п.п. 43-48 рішення Суду у справі «Ozpinar проти Туреччини» від 19 жовтня 2010 року (справа № 20999/04)).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання вважатиметься «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення законної мети, якщо воно відповідає «нагальній суспільній необхідності», та, зокрема, якщо воно є пропорційним переслідуваній законній меті. Хоча саме національні органи влади здійснюють початкову оцінку необхідності втручання, остаточна оцінка щодо відповідності та достатності наведених підстав для втручання, залишається предметом вивчення Суду на відповідність вимогам Конвенції (див., наприклад, рішення у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» [ВП] (Chapman v. the United Kingdom) [GC], заява № 27238/95, пункт 90, 2001).

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку .

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відповідно до довідки Одеської обласної прокуратури від 13.04.2021 року № 21-111 середньомісячна заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням склала 25284,21 грн., а середньоденна заробітна плата складала 1204,01 грн.

З урахуванням зазначеного, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 02.04.2021 року по 15.09.2021 року складає 136053,13 грн. (1204,01 грн. * 113 робочих дні).

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.04.2021 року по 15.09.2021 року, що становить 136053,13 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно з п.п.2-3 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача в органах прокуратури на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з 01.04.2021 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 25284,21 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 00034051), Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 00034051), Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ідентифікаційний код 03528552) про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2021 року № 2, визнання протиправним та скасування наказу від 18.03.2021 року № 747к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.03.2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської обласної прокуратури від 18.03.2021 року № 747к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021 року.

4. Поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з 01.04.2021 року.

5. Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 136053,13 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

6. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

7. Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з 01.04.2021 року та в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 25284,21 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2021 року.

Суддя М.М. Кравченко