Справа № 520/18124/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 р. Справа № 520/18124/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/18124/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комфорт"

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комфорт", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Державної податкової служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1884616/34471202 від 01.09.2020 року яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020 року.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Позивачем податкову накладну № 13 від 06.08.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 19.08.2020 року.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1937955/34471202 від 16.09.2020 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 20 від 21.08.2020 року.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Позивачем податкову накладну № 20 від 21.08.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 31.08.2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1884616/34471202 від 01.09.2020 року яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати складену позивачем податкову накладну № 13 від 06.08.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 19.08.2020 року.

Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1937955/34471202 від 16.09.2020 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 20 від 21.08.2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати складену Позивачем податкову накладну № 20 від 21.08.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 31.08.2020 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комфорт" (вул. Валентинівська, буд. 56, кв. 57,м. Харків,61121,) судовий збір у сумі 2102,00 грн. ( дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053; ).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комфорт" (вул. Валентинівська, буд. 56, кв. 57,м. Харків,61121,) судовий збір у сумі 2102,00 грн. ( дві тисячі сто дві гривні)за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано приписи п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та не взято до уваги приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 та Накзу Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, які регулюють Порядок робити комісій з питань зупинення реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН та прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу та виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, в зв`язку з цим просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМФОРТ» зареєстроване у вересні 2006 року, перебуває на загальній системі оподаткування, є платником податку на додану вартість і здійснює господарську діяльність за наступними напрямками: код КВЕД 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля (основний); код КВЕД 43.21 - Електромонтажні роботи; код КВЕД 43.22 - Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; код КВЕД 43.29 - Інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 95.22 - Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; код КВЕД 47.91- Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; код КВЕД 33.20 - Установлення та монтаж машин і устаткування; код КВЕД 33.12 - Ремонт і техобслуговування машин і устаткування промислового призначення .

Між позивачем та ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» () 07.04.2015 року був укладений Договір підряду № 1504-ОЗТО, згідно якого та відповідно до Заявок ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» позивач щорічно на постійній основі виконує для останнього технічне обслуговування (чистку) обладнання - кондиціонерів за місцезнаходженням будівельного Гіпермаркету № З, розташованого за адресою вул. Героїв Праці. 9-А у м. Харкові (а.с. 14-15)

Наприкінці травня 2020 року позивач отримав від ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» чергову Заявку на чистку кондиціонерів у кількості 15 одиниць, у зв`язку з чим позивачем був виставлений Замовнику Рахунок на оплату № 75 від 11.06.2020 року на загальну суму 11 250.00 грн., у т.ч. ПДВ 1 875,00 грн.

ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» своїм платіжним дорученням № 100407 від 20.07.2020 р сплатив повивачу попередню оплату в розмірі 50% від загальної суми Рахунку на оплату, яка склала 5 625, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 937,50 грн. (а.с. 24).

За результатом цієї господарської операції, а саме надходження грошових коштів (авансу) на поточний рахунок та на виконання приписів п. 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем була складена на ім`я ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» податкова накладна № 43 від 20.07.2020 р. на суму 5 625, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 937,50 грн. та направлена до Єдиного реєстру податкових накладних. Реєстрація вказаної податкової накладної Відповідачами спочатку була зупинена у зв`язку з відсутністю в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються, але після надання пояснень щодо суті господарської операції та доданих до них документів, а саме: рахунку на оплату № 75 від 11.06.2020 р. на суму 11 250,00 грн., в т.ч. ПДВ - І 875,00 грн., платіжне доручення № 100407 від 20.07.2020 р. на суму 5 625, 00 грн.. в т.ч. ПДВ 937,50 грн, податкова накладна № 43 була прийнята та зареєстрована відповідачами в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання 50 % попередньої оплати, наприкінці липня - початку серпня 2020 року позивачем були виконані для ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» роботи з чистки кондиціонерів у кількості 15 одиниць, про що був підписаний двосторонній Акт надання послуг № 131 від 06.08.2020 року на суму 11 250,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 850,00 грн. (а.с 32).

В свою чергу ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», відповідно до раніше виставленого Рахунку на оплату № 75 від 11.06.2020 року та з урахуванням вже сплачених 50 % попередньої оплати, 20.08.2020 р платіжним дорученням № 108271 сплатив Позивачу решту 50% суми у розмірі 5 625. 00 грн.. в т.ч. ПДВ 937,50 грн (а.с. 33)

За результатами здійсненої господарської операції та на виконання приписів п. 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з урахуванням раніше отриманої попередньої оплати у розмірі 50 % від суми Рахунку та вже складеної податкової накладної № 43, позивачем була сформована на ім`я ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» податкова накладна № 13 від 06.08.2020 року на загальну суму 5 625, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 937,50 грн., яка 19.08.2020 року була направлена до Єдиного реєстру податкових накладних.

Вищевказану податкову накладну було прийнято, але реєстрацію зупинено на підставі п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» про що зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з блокуванням податкової накладної № 13 від 06.08.2020 року, позивач 25.08.2020 року направив контролюючому органу Повідомлення № 1 від 25.08.2020 р. з поясненнями щодо суті господарської операції.

Позивач разом з повідомленням на підтвердження реальності здійснення господарської операції надав контролюючому органу копії наступних документів: рахунок на оплату № 75 від 11.06.2020 року на суму 11 250,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 875,00 грн., акт надання послуг № 131 від 06.08.2020 року на суму 11 250.00 грн., у т.ч. ПДВ 1 850,00 грн.

Однак Комісією регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації 01.09.2020 року прийнято рішення № 1884616/34471202 про відмову у реєстрації податкової накладної № 13 від 06.08.2020 року у зв`язку ненадання платником податків копії договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, розрахункових документів га/або банківських виписок з особових рахунків.

Також 04.08.2020 р, між позивачем та Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством «ДЕРЖПРОМ» () був укладений Договір на закупку товару № 120-Д, згідно якого позивач прийняв зобов`язання здійснити поставку канального кондиціонера, який складається з 1-го внутрішнього та 2-х зовнішніх блоків, а також виконати його монтаж цього кондиціонера (42-46).

Згідно з Специфікацією № 1 до Договору Сторони погодили загальна вартість канального кондиціонеру становить 252 300,00 грн. без ПДВ, монтаж кондиціонеру - 75 000,00 грн. без ПДВ, загальна сума ПДВ за Договором - 65 460.00 грн (а.с. 47).

Пунктом 3.4. Договору сторони також встановили, що оплата за договором здійснюється Замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника по факту поставки Товару, на підставі видаткової накладної та Акту здачі-приймання послуг протягом 30 календарних днів з дати їх підписання.

На виконання прийнятих договірних зобов`язань в серпні 2020 року позивач здійснив поставку канального кондиціонера, що підтверджується видатковою накладною № 145 від 17.08.2020 року на загальну суму 302 760,00 грн., в т.ч. ПДВ - 50 460,00 грн. (51).

Обласне комунальне виробничо - експлуатаційне підприємство «ДЕРЖПРОМ» повністю виконало свої зобов`язання з оплати отриманого товару сплативши позивачу платіжним дорученням № 5510 від 25.08.2020 року 392 760.00 грн. у т.ч. ПДВ 65 460,00 грн. (а.с. 50).

За фактом виконання робіт з монтажу кондиціонера, сторонами договору був складений Акт сдачі-приймання послуг № 146 від 21.08.2020 року на загальну суму 90 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 15 000,00 грн.(а.с. 55)

За результатами цієї здійсненої господарської операції та на виконання приписів п. 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем була сформована на ім`я Обласне комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство «ДЕРЖПРОМ» податкова накладна № 20 від 21.08.2020 р. на загальну суму 90 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 15 000,00 грн. та направлена для реєстрації до Єдиному реєстрі податкових накладних, але реєстрацію зупинено на підставі п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки РК відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» про що зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з блокуванням податкової накладної № 20 від 21.08.2020 р., позивач 09.09.2020 року направив контролюючому органу Повідомлення № 1 від 09.09.2020 р. з поясненнями щодо суті господарської операції

Позивач разом з повідомленням на підтвердження реальності здійснення господарської операції надав контролюючому органу копії наступних документів копію Акт сдачі-приймання послуг № 146 від 21.08.2020 року.

Проте Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 16.09.2020 року прийнято неправомірне та безпідставне Рішення № 1937955/34471202 про відмову у реєстрації податкової накладної № 20 від 21.08.2020 року у зв`язку з ненадання платником податків копії договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків

Не погоджуючись з Рішенням регіональної Комісії № 1937955/34471202 про відмову у реєстрації податкової накладної № 20, позивачем 17.09.2020 року була подана до ДПС України скарга, до якої були додані копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій.

Проте Рішеннями Комісії ДПС України № 51604/34471202/2 від 23.09.2020 року скарга Позивача залишена без задоволення, а Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Вважаючи рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних незаконними, винесеними неправомірно і з порушенням чинного податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що наявні всі правові підстави для реєстрації податкової накладної.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки платником податків надано необхідні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій за податковими накладними у реєстрації яких було відмовлено.

Зважаючи на відсутність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 13 від 06.08.2020 та № 20 від 21.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VI об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Вимоги щодо оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до ЄРПН встановлені ст.201 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України - письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.п.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.п.201.16.4 п.201.16 ст.201 ПК України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 74.2 ст.74 ПК України передбачено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі - Порядок № 1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1165. у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1)номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригу вання;

2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3)пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації..

Відповідно до п. 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 р. за № 1245/34216) (далі - Порядок № 520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку № 520. прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до п. 7 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Судовим розглядом встановлено, що підставами для прийняття комісією ДПС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податків копії договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів,ненадання платником податків розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надавались пояснення та копії первинних документів щодо господарських відносин з його контрагентом, за результатами яких винесені податкові накладні від 06.08.2020 року №13 та від 21.08.2020 року №20. Копії відповідних документів містяться в матеріалах справи.

При цьому, оскільки до позивача було встановлено Критерії оцінки ступеня ризиків, Комісією не було враховано пояснення та документи позивача.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Водночас, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі касаційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі №1940/1306/18 та від 12.04.2019 року №822/1878/18.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Також варто зауважити, що не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних сам факт не надання лише розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, коли у суб`єкта владних були наявні інші документи щодо господарських операцій.

Колегія суддів зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Отже, рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначені висновки неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 09.07.2019 у справі № 140/2093/18.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі № 822/1817/18, від 02.04.19 у справі № 822/1878/18, зазначених судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Водночас, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ "Євро-Комфорт" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням ДПС в Харківській області не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1884616/34471202 від 01.09.2020 , № 1937955/34471202 від 16.09.2020, а тому позовні вимоги в частині визнання таких рішень протиправними та їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати податкові накладні, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. Водночас, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У контексті наведеного, колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкових накладних визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати складені позивачем податкові накладні № 13 від 06.08.2020, № 20 від 21.08.2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх направлення , а саме 19.08.2020 року та 31.08.2020 року відповідно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 520/18124/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий