Справа № 640/1386/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 вересня 2021 року м. Київ № 640/1386/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2020 позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по стажу та заробітку з урахуванням страхового стажу в районах Крайньої Півночі з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивачем 24.03.2021 подано до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 вказану заяву призначено до розгляду та витребувано від Відповідача інформацію та докази на її підтвердження щодо стану виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2020.

Відповідачем на виконання вимог вказаної ухвали надано до суду копію листа від 29.03.2021 №2600-0305-8/53055, зі змісту якого слідує, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2020 №640/1386/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянуто заяву Позивача від 10.09.2018 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначено, що ОСОБА_1 має 13 років 5 місяців стажу роботи в районах Крайньої Півночі, при загальному страховому стажі роботи 30 років 3 місяців 7 днів.

З даного листа слідує, що рішення про призначення пенсії або відмову у призначенні пенсії Відповідачем за заявою ОСОБА_1 не прийнято.

Отже, з викладеного слідує, що Відповідачем не розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по стажу та заробітку з урахуванням страхового стажу в районах Крайньої Півночі, а лише визначено стаж Позивача.

Доказів виконання судового рішення суду не надано.

Відповідно до приписів статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до приписів статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність правових підстав для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись положеннями статті 382, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2020 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по стажу та заробітку з урахуванням страхового стажу в районах Крайньої Півночі з урахуванням висновків суду.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук