Справа № 140/721/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/721/21 пров. № А/857/12520/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Ковальчуком В.Д. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП, відповідач) нарахувати та сплатити невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016, зобов`язати нарахувати та сплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 07.07.2016 та зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність ДПП щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016 та щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 07.07.2016, зобов`язано нарахувати та виплатити невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016 та зобов`язано нарахувати та виплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 07.07.2016. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДПП подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що звертаючись до суду 19.01.2021, позивач пропустив строк звернення до суду із зазначеними позовними вимогами. Вказує на те, що правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078). Виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась відповідно до вимог чинного законодавства України в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат, встановлених відповідним наказом керівника згідно вимог чинного законодавства України.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк та не оскаржував рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 проходив службу з 07.11.2015 в Національній поліції України, зокрема в Управлінні патрульної поліції у Львівській області ДПП та в Управлінні патрульної поліції у Волинській області ДПП.

14.07.2016 позивача було звільнено з органів поліції на підставі наказу ДПП №179 о/с від 07.07.2016.

Представник позивача звернувся до відповідача в інтересах ОСОБА_1 із запитом №13/12/20/1 від 13.12.2020 про надання інформації щодо кількості відпрацьованих його довірителем нічних змін, виплати доплати за службу в нічний час та проведення індексації грошового забезпечення.

У листі№836аз/1/41/5/05-2021 від 19.01.2021 ДПП повідомив про те, що оскільки довідки обліку нічного часу за формою, затвердженою Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016, за вказаний у запиті період не надходили, тому відсутні підстави для виплати доплати за службу в нічний час за вказаний період. Поряд з цим, відповідач надіслав представнику позивача інформацію Управлінь патрульної поліції у Волинській та Львівській областях щодо кількості відпрацьованих нічних змін помісячно за період з 07.11.2015 по 14.07.2016. Щодо виплати індексації грошового забезпечення повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України №782 від 18.10.2017 внесено зміни до п.2 Порядку №1078 та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовці» словом «поліцейських». А тому індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаної постанови, тобто з листопада 2017 року.

Позивач вважає, що такою поведінкою відповідач порушив його право на оплату праці у визначеному чинним законодавством розмірі, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах допустив бездіяльність щодо не нарахування та не виплати сум доплати за службу в нічний час та не здійснив позивачу нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що обов`язок нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виплати, доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення при звільненні, починаючи з наступного дня після звільнення, виникне у відповідача лише після проведення нарахування та фактичної виплати позивачу доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у цій справі. Оскільки на момент розгляду судом цієї справи спірні суми доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення позивачу не нараховані та не виплачені, вимога позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення при звільненні наразі є передчасною та задоволенню не підлягає як така, що заявлена на майбутнє.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно по ч.1, ч.2 ст.94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 передбачена виплата доплати за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст.94 Закону №580-VIII, Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України №260 від 06.04.2016 було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Згідно п.5 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до п.11 розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З листа відповідача від 19.01.2021 слідує, що оскільки довідки обліку нічного часу за формою, затвердженою Порядком №260 за період 07.11.2015 по 07.07.2016 не надходили, відтак відсутні підстави для виплати доплати за службу в нічний час за вказаний період.

Судом першої інстанції встановлено, що кількість відпрацьованих нічних змін та годин у нічний час позивачем за період з 07.11.2015 по 07.07.2016 становить5 нічних змін (40 год) в Управлінні патрульної поліції у Львівській області за період з 11.11.2015 по 31.12.2015 та 28 нічних змін (224 год) в Управлінні патрульної поліції у Львівській області за період з 19.12.2015 по 07.07.2016.

Отже, загальна кількість годин, відпрацьованих позивачем у нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016 складає 264 години, а кількість змін, відпрацьованих в нічний час - 33.

Колегія суддів звертає увагу, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження обставини виплати позивачу доплати за несення служби у нічний час за вищевказані періоди, тому з урахуванням положень п.11 Розділу II Порядку № 260, йому повинна бути виплачена така доплата за період з 07.11.2015 по 07.07.2016, а також нараховане та виплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016.

Доводи апелянта про ненадходження графіків нарядів та довідок обліку несення поліцейським служби в нічний час, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується факт несення позивачем служби в нічний час, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений п.п.3 п.5 Постанови №988.

Стосовно позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 94 Закону №580-VIII передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991(далі - Закон №1282-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно дефініції, наведеної у частині першій статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ч.1ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частиною першою статті 9 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 6 Порядку №1078 передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. У зазначеному Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

Як встановлено судом, за період перебування позивача на посаді, йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, надбавки за спеціальне військове звання, надбавки за стаж служби та щомісячної премії. Індексація грошового забезпечення за спірний період у відомостях про грошове забезпечення позивача відсутня.

Таким чином, з огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну бездіяльність відповідача, з метою належного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання ДПП нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 07.07.2016 включно.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо нарахування та виплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 07.07.2016 та індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 07.07.2016.

Така поведінка відповідача порушує право позивача на оплату праці у передбаченому чинним законодавством розмірі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року по справі №140/721/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар