Справа № 400/6461/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р. № 400/6461/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Державної казначейської служби України (надалі відповідач) з позовними вимогами про:

- зобов`язання Державної казначейської служби України надати ОСОБА_1 відповідь на заяву від 27.05.2021 року та на заяву від 05.07.2021 року в якій повідомити:

чи прийняте до виконання рішення суду від 29.12.2020 року по справі 400/3349/19;

чи внесено виконавчі листи №400/3349/19 від 18.05.2021 року про стягнення середнього заробітку в сумі 398321,82 грн., про стягнення судового збору в сумі 3950,20 грн., про стягнення судового збору в сумі 32,78 грн. до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та чи включені зазначені виконавчі листи в бюджетну програму КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою». Повідомити термін виконання судового рішення в повному обсязі.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 27.05.2021 року звернувся до Державної казначейської служби України з заявою з проханням прийняти до виконання судове рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 та стягнути на його виконання з Державної фіскальної служби України на користь позивача середню заробітну плату в сумі 398 321, 82 грн. Також просив відповідача внести виконавчий лист до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, забезпечити виконання судового рішення, повідомити заявника про результати розгляду заяви. 05.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про прийняття до виконання судове рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 в частині стягнення з Державної фіскальної служби України на користь позивача судового збору в загальній сумі 3982, 98 грн. Також просив відповідача внести виконавчий лист до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, забезпечити виконання судового рішення, повідомити заявника про результати розгляду заяви. Однак відповідач відповіді на заяви позивача не надав, чим порушив норми Закону України Про звернення громадян. На думку позивача, відповідач не відреагував на його заяву від 27.05.2021 року та від 05.07.2021 року, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 16.08.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/6461/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.09.2021 року за вх. № 22587 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Державна казначейська служба України просила в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування відзиву вказав, що 09.06.2021 року було надано вичерпну та своєчасну відповідь на заяву ОСОБА_1 від 27.05.2021 року. Крім того, 06.08.2021 року було надано вичерпну та своєчасну відповідь на заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року. Отже, при наданні відповіді позивачу дотримався приписів Закону України Про звернення громадян.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.05.2021 року звернувся до Державної казначейської служби України з заявою про виконання судового рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19, в якій просив Державну казначейську службу України:

- прийняти до виклнання рішення суду від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19;

- внести виконавчий лист №400/3349/19 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та включити в бюджетну програму КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою";

- вжити необхідні заходи та забезпечити повне і своєчасне виконання судового рвшення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 про стягнення на користь заявника з Державної фіскальної служби України чи за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою", грошових коштів в сумі 398 321, 82 грн.

Також просив відповідача повідомити заявника про результати розгляду заяви.

05.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виконання судового рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 в частині стягнення судових витрат, в якій просив Державну казначейську службу України:

- прийняти до виклнання рішення суду від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 в частині стягнення судового збору;

- внести виконавчі листи №400/3349/19 від 18.05.2021 року про стягнення судового збору в сумі 3950, 20 грн. та в сумі 32, 78 грн. до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та включити в бюджетну програму КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою";

- вжити необхідні заходи та забезпечити повне і своєчасне виконання судового рвшення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 про стягнення на користь заявника з Державної фіскальної служби України чи за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою", залишку непогашеного боргу з середньої заробітної плати в сумі 77 672, 82 грн. та судових витрат на загальну суму 3982, 98 грн.

Також просив відповідача заяву від 05.07.2021 року та 27.05.2021 року розглянути в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян" та надати відповідь про результати розгляду.

Позивач зазначив, що заяву від 27.05.2021 року відповідач отримав 31.05.2021 року, а заяву від 05.07.2021 року відповідач отримав 07.07.2021 року, але станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою (11.08.2021 року), останній відповіді не надав.

Позивач вважає, що відповідачем порушено норми Закону України "Про звернення громадян", оскільки відповіді на його заяви надано не було, в зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 року (надалі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Разом з цим, статтею 19 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Судом встановлено, що 27.05.2021 року звернувся до Державної казначейської служби України з заявою про виконання судового рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19, в якій просив Державну казначейську службу України:

- прийняти до виклнання рішення суду від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19;

- внести виконавчий лист №400/3349/19 до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та включити в бюджетну програму КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою";

- вжити необхідні заходи та забезпечити повне і своєчасне виконання судового рвшення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 про стягнення на користь заявника з Державної фіскальної служби України чи за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою", грошових коштів в сумі 398 321, 82 грн.

Також просив відповідача повідомити заявника про результати розгляду заяви.

Відповідачем до суду надана відповідь № 5-11-11/11748 на заяву позивача від 27.05.2021 року, яка датована 09.06.2021 року, відповідно до якої Державна казначейська служба України повідомила позивача про те, що виконавчий документ прийнято Казначейством до виконання відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженотго постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845.

На підтвердження направлення вказаної відповіді відповідачем надано копію реєстру кореспонденції, відправленої Державною казначейською службою України, де зазначено прізвище позивача та номер відповіді №11748, з зазначенням дати відправлення 10.06.2021 року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Згідно з п.11 Правил поштові відправлення, залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення, поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п.2 Правил розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, абз.3 встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Тобто, належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень поштового відправлення є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.06.2018 по справі № 820/1186/17 та від 05.09.2019 по справі №520/9380/18.

Відповідачем на підтвердження направлення відповіді від 09.06.2021 року за № 5-11-11/11748 на заяву позивача від 27.05.2021 року, надано копію реєстру кореспонденції, відправленої Державною казначейською службою України, де зазначено прізвище позивача та номер відповіді №11748, з зазначенням дати відправлення 10.06.2021 року та суми за вказані послуги, відомість № 108 про направлення простої кореспонденції, оплаченої з використанням відбитків державного знака маркувальної машини та фіскальний чек про сплату поштового відправлення з найменуванням об`єкту поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Таким чином, відповідачем вчасно надано позивачу відповідь на його заяву від 25.07.2021 року.

Отже, відповідачем надано позивачу відповідь на його звернення у строк, передбачений Законом України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР. Крім того, вказана відповідь від 09.06.2021 року містить розгорнуту відповідь на заяву ОСОБА_1 від 27.05.2021 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виконання судового рішення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 в частині стягнення судових витрат, в якій просив Державну казначейську службу України:

- прийняти до виклнання рішення суду від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 в частині стягнення судового збору;

- внести виконавчі листи №400/3349/19 від 18.05.2021 року про стягнення судового збору в сумі 3950, 20 грн. та в сумі 32, 78 грн. до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою та включити в бюджетну програму КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою";

- вжити необхідні заходи та забезпечити повне і своєчасне виконання судового рвшення від 29.12.2020 року у справі № 400/3349/19 про стягнення на користь заявника з Державної фіскальної служби України чи за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою", залишку непогашеного боргу з середньої заробітної плати в сумі 77 672, 82 грн. та судових витрат на загальну суму 3982, 98 грн.

Також просив відповідача заяву від 05.07.2021 року та 27.05.2021 року розглянути в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян" та надати відповідь про результати розгляду.

Відповідачем до суду надана відповідь № 5-11-11/16373 на заяву позивача від 05.07.2021 року, яка датована 06.08.2021 року.

Відповідно до вказаної відповіді позивачу повідомлено про те, що Державного фіскальною службою України відповідно до платіжного доручення від 25.06.2021 року №1002 добровільно виконано рішення суду по справі №400/3349/19, перераховано на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі - 320 649,06 грн; відповідно до платіжних доручень від 25.06.2021 року №1004, №1003 боржником сплачено до державного бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 71 697,93 грн. та військовий збір - 5 974,83 грн.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що відповідь від 06.08.2021 року № 5-11-11/16373 на заяву позивача від 05.07.2021 року направлено на адресу позивача 02.09.2021 року, що підтверджується конвертом, в якому було направлено вказану відповідь ОСОБА_1 , на якому наявний штамп відділення поштового зв`язку.

Водночас, доказів направлення такої відповіді засобами поштового зв`язку на адресу позивача простою кореспонденцією або рекомендованим листом з повідомленням у строк, передбачений законом, відповідачем суду не надано.

Суд зауважує, що сам факт складання відповіді на запит не може вважатися наданням відповіді на запит в розумінні статті 20 Закону № 393/96-ВР. Відповідач, отримавши зааяву, зобов`язаний у місячний термін не лише скласти на неї відповідь, але й направити таку відповідь заявнику.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України не доведено належними доказами факт направлення відповіді на заяву у місячний термін, а тому суд приходить до висновку, що останнім порушено строк надання відповіді на заяву, передбачений ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що в досліджуваних правовідносинах встановлено, що відповідач на звернення позивача надав відповідь не у строк визначений Законом, та приймаючи до уваги необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача, що ґрунтується на чинному законодавстві України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача на підставі ч.2 ст.9 КАС України та встановити позивачу належний спосіб захисту порушених прав та інтересів шляхом: визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України щодо недотримання встановленого законом місячного строку надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати відповідь, задоволенню не підлягають, оскільки є фактично виконаними.

Крім того, вказані відповіді від 09.06.2021 року та від 06.08.2021 року містять розгорнуті відповіді на всі питання поставленні ОСОБА_1 в заявах від 27.05.2021 року та від 05.07.2021 року.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 37567646) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо недотримання встановленого законом місячного строку надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 05.07.2021 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 37567646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.09.2021 року.

Суддя Г.В. Лебедєва