Справа № 420/11910/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
20 вересня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 06.04.2021 року ВП№63624428 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.
Ухвалою суду від 19.07.2021 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області був залишений без руху та позивачу встановлений 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
В обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався ще 12.04.2021 року. При цьому 14.04.2021 року пенсійним органом було подано до Одеського окружного адміністративного суду аналогічну позовну заяву.
Разом з тим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі №420/6632/21 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Як зазначав позивач, ним, на виконання ухвали суду від 26.04.2021 року було в повному обсязі усунуто недоліки адміністративного позову та наданні всі необхідні документи та докази по справі.
Разом з тим, ухвалою суду від 23.06.2021 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було неправомірно, на думку позивача, повернуто, через не усунення ним недоліків позовної заяви у справі №420/6632/21.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Пунктом 1 частини 2 ст. 287 КАС України зазначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається з матеріалів адміністративного позову Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 06.04.2021 року ВП№63624428 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.
При цьому до суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся лише 12.07.2021 року, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України десятиденного строку звернення.
Як зазначає позивач в адміністративному позові про існування оскаржуваної постанови він дізнався ще 12.04.2021 року. При цьому 14.04.2021 року пенсійним органом було подано до Одеського окружного адміністративного суду аналогічну за змістом позовну заяву.
Разом з тим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року у справі №420/6632/21 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 23.06.2021 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було неправомірно, на думку позивача, повернуто, через не усунення ним недоліків позовної заяви у справі №420/6632/21.
При цьому в зазначеній ухвалі судом вказано, що станом на 23 червня 2021 року недоліки, зазначені в ухвалі від 26 квітня 2021 року позивачем не усунуті (згідно автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» вхідної кореспонденції по справі №420/6632/21 станом на 17:55 год. 23 червня 2021 року не зареєстровано).
Зазначена ухвала суду набрала законної сили та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не оскаржувалась.
За таких умов суд критично ставиться до посилання пенсійного органу на усунення ним недоліків по адміністративній справі №420/6632/21 та необґрунтованого повернення йому позовної заяви.
Надана до суду копія поштової квитанції також не спростовує висновків суду, оскільки з такої квитанції не вбачається жодної інформації по якій адміністративній справі та які саме документи направлялись на адресу суду позивачем.
Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Як вбачається зі статті 122 КАС України початок строку звернення починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. При цьому, в даному випадку мова йде не про те, коли особа отримала особисто рішення суб`єкта владних повноважень, а про те, коли вона фактично дізналася про наявність такого рішення, яке порушує її права та охоронювані законом інтереси.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
Це питання регулюється національним законодавством, тлумачиться Верховним Судом України (справа № 6-239цс14 від 04.02.2015 року, справа № 6-738цс15 від 24.06.2015 року) та у рішеннях Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним.
Так у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (2009) ЄСПЛ зазначає, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Однак це право не є абсолютним та воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як встановлення строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року ).
Кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.
У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.
Згідно приписів частини 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 42, 43, 44, 55-59, 121-123, 160,161, 169, 171, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -
Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Білостоцький О.В.