Справа № 743/1130/21
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1130/21
Провадження № 2-а/743/106/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретаріДовбенко О.М.,

з участю: представника позивача Лазара О.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»), відповідача - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»), перекладача Каримшакова Н.А. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»).

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду адміністративної справи за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ та примусове видворення з України,

ВСТАНОВИВ:

ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців, тапримусове видворення за межі України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2021 працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області був виявлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно перебуває на території України та у встановлений строк, а саме до 17.06.2019, без поважних причин не виконав рішення про примусове повернення з України, яке було прийнято щодо нього 04.06.2019 ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області. Документи, які б підтверджували законне перебування відповідача на території України відсутні, що є підставою для прийняття рішення про його примусове видворення, також є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його втечі, а тому необхідно його затримати та помістити до ПТПІ, строком на 6 місяців, з метою ідентифікації та подальшого оформлення документу, який надав би відповідачу право перетину державного кордону для виїзду з України, оскільки на даний час у останнього такий документ відсутній.

Разом з адміністративним позовом представник позивача подав заяву про поновлення строків звернення до суду з даним позовом. Заява мотивована тим, що 04.06.2019 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області стосовно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, відповідно до якого останній повинен був залишити територію України не пізніше17.06.2019. У відповідача 04.06.2019 було відібрано розписку про отримання зазначеного вище рішення, зміст рішення і розписки йому було роз`яснено. Однак, працівники ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не могли проконтролювати виконання відповідачем рішенням про примусове повернення, так як відповідач не мав постійного місця проживання та не було відоме місце його можливого перебування. Для знаходження місця перебування громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було вжито достатньо заходів, проте відповідач був виявлений ними лише 16.09.2021.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просив суд їх задовольнити.

Відповідач громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 у судовому засіданні вимагав надати адвоката, при цьому не надавши ні копії договору про надання правової допомоги, ні будь-яких контактів за допомогою яких суд міг би зв`язатися з адвокатом. Відповідати на запитання відмовився. Пояснив, що прибув на територію України у 2016 році та звертався із заявою про надання йому статусу біженця, але у задоволенні такої заяви та наданні статусу біженця йому було відмовлено тричі. Чому не виконав рішення про примусове повернення з України відповідати відмовився.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ та примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , з врахуванням доказів того, що працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області дійсно вживалися заходи для встановлення місця перебування відповідача, зокрема були надіслані запити до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, ГУДМС, УДМС України в областях, ГУНП в м. Києві та Київській області, Патрульній поліції у м. Києві та Київській області, на підставі положень ст. 121 КАС України, суд вважає, що причини пропуску строку є поважними, а тому заява підлягає задоволенню.

04.06.2019 ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , відповідно до якого останнього вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.06.2019. У відповідача 04.06.2019 було відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій останній зобов`язувався залишити територію України до 17.06.2019.

Проте, відповідач вищезазначене рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не виконав.

16.09.2021 працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповідача було затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що йому сприяло, що підтверджується протоколом МКМ №000244 про адміністративне затримання.

Рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 16.09.2021 відповідача поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ та примусового видворення і подальшого виконання рішення суду про примусове видворення.

З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач не ідентифікований та відсутній оригінал документу, що посвідчує його особу.

Також, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право законно перебувати на території України. Відповідач звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, але у задоволенні заяви йому було відмовлено.

Крім того, відсутні дані, що у країні походження відповідач піддавався переслідуванням за расовими або етнічними ознаками, за політичні або релігійні переконання.

У відповідності до п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства, відсутній договір про реадмісію.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року передбачено, що іноземець та особа без громадянства, можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

При цьому, ч.1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, до місцевого загального суду за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, може бути подана позовна заява про затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 11 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 не ідентифікований, перебуває на території України без правових підстав, також те, що останній самостійно не виконав рішення про примусове повернення, без поважних на те причин, то суд дійшов висновку, що існують ризики, що відповідач може ухилятися від примусового видворення за межі України та перешкоджатиме проведенню процедури видворення, крім того затримання відповідача з метою повернення до країни громадянської належності, не буде суперечити п.п."f" п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а відтак вимоги позивача в частині затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 9, 90, 241-246, 250, 288, 289, 371 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області (місцезнаходження: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4А, ) до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ та примусове видворення з України задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення складено та проголошено 17 вересня 2021 року.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Павленко