Справа № 480/3160/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 р. Справа № 480/3160/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.06.21 по справі № 480/3160/21

за позовом ОСОБА_1

до Новослобідської сільської ради

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Новослобідської сільської ради, у якій, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті http://novoslobidska-gromada.gov.ua/ рішення від 20.01.2021 "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на засіданні четвертої сесії восьмого скликання Новослобідської сільської ради, яке відбулось 20.01.2021, прийнято рішення "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році". Вказане рішення оприлюднено на офіційному сайті відповідача лише 30.01.2021, тобто, з порушенням установленого законодавстом строку, у зв`язку із чим позивач не зміг своєчасно копіювати та використовувати інформацію, що міститься у ньому.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною відмовлено.

Не погодившись з вказаним висновком, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що оприлюднення відповідачем рішення від 20.01.2021 "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році" не у строк визначений Законом, свідчить про протиправну бездіяльність останнього та порушує право позивача на своєчасне отримання, вільне копіювання, публікування, поширення та використання публічної інформації.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20 січня 2021 року Новослобідською сільською радою Конотопського району Сумської області на четвертій сесії восьмого скликання прийнято рішення "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році".

Вказане рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті http://novoslobidska-gromada.gov.ua/ у формі відкритих даних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позовній заяві ОСОБА_1 не вказує до яких саме негативних наслідків призвело несвоєчасне оприлюднення (якщо таке мало місце) рішення від 20.01.2021, що, в свою чергу, свідчить про те, що оскаржувана бездіяльність не є юридично значимою для позивача. Під час розгляду справи, судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не доведено факту порушення конкретних його прав.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

На виконання ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини 1 статті 13).

За змістом частини 1 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга). Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя вказаної статті) та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята).

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону).

Колегія суддів зазначає, що докази звернення позивача із запитом про надання інформації до відповідача матеріали справи не містять, відтак в силу Закону України "Про доступ до публічної інформації" позивач не є запитувачем інформації.

Пункт 2 частини 1 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачає, що розпорядники публічної інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, а відповідно до частини 2 цієї статті, згадані акти підлягають обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з дня затвердження документу. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Отже, Закон України "Про доступ до публічної інформації" чітко встановлює строки оприлюднення нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, до яких відносяться і рішення місцевих рад, та передбачає, що такі рішення підлягають оприлюдненню, в тому числі на сайті, невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з моменту їх затвердження.

Матеріалами справи встановлено, що засідання четвертої сесії Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області восьмого скликання відулось 20.01.2021, за результатами якого прийнято рішення "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році".

Позивач у апеляційні скарзі зазначає, що рішення опубліковане відповідачем на офіційному сайті Новослобідської сільської ради тільки 30.01.2021.

Проте, відповідач вказує, що рішення оприлюднене 22.01.2021 у розділі "УВАГА" на офіційному веб-сайті http://novoslobidska-gromada.gov.ua/.

Сам факт оприлюднення рішення "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році" на офіційному веб-сайті http://novoslobidska-gromada.gov.ua/, позивач не заперечує.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тобто, за змістом вказаних норм, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправними дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Обов`язковою ознакою дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що до адміністративного суду може звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20 лютого 2019 року по справі №522/3665/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд із тим, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом саме порушеного права, зміст якого полягає в усуненні судом будь-яких перепон у реалізації особою свого субєктивного права, на яке вона розраховує, однак не може реалізувати внаслідок не належної поведінки зобовязаної особи- субєкта владних повноважень. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що право на оскарження дій, бездіяльності та рішень суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або щодо прав, свобод та інтересів якої вони безпосередньо стосуються та якщо внаслідок вказаних дій, бездіяльності та рішень існують перепони у реалізації особою свого суб`єктивного права, на яке вона розраховує, однак не може реалізувати внаслідок не належної поведінки зобовязаної особи - суб`єкта владних повноважень.

Отож, обов`язковою ознакою дій, бездіяльності та рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Колегією суддів під час розгляду справи не встановлено, а позивачем належними доказами не підтверджено, які саме негативні наслідки настали для позивача у зв`язку із несвоєчасним оприлюдненням (якщо таке мало місце) рішення від 20.01.2021.

Факту порушення конкретних прав та інтересів позивача останнім не доведено, тоді як вимоги позивача обґрунтовані виключно формальним посиланням на порушення закону з боку відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки у позивача відсутній обґрунтований інтерес в оскарженні до суду несвоєчасного опублікування рішення Новослобідської сільської ради від 20.01.2021.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі на висновки Великої палати Верховного Суду викладеними в постанові від 19 березня 2019 року у справі №800/369/17, оскільки предметом розгляду даної справи було несвоєчасне надання відповіді суб`ктом владних повноважень на інформаціний запит заптувача інформації.

В даній справі позивач не звертався до розпорядника інформації із запитом, відтак висновки Великої палати Верховного Суду викладені в постанові від 19 березня 2019 року у справі №800/369/17 не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки викладені у вирішенні спору з іншим предметом.

Крім того, на момент звернення позивача до суду першої інстанції рішення Новослобідської сільської ради "Про звіт сільського голови про роботу виконавчого комітету сільської ради у 2020 році" від 20.01.2021 опубліковане на офіційному веб-сайті http://novoslobidska-gromada.gov.ua/, а тому позивач не позбавлений права на вільне копіювання, публікацію, поширення та використання даного рішення.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі № 480/3160/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова