Справа № 726/691/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/691/21

Головуючий у 1-й інстанції: Асташев С.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

15 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 09 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №4 роти №1 лейтенанта поліції Бузи Олександра Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4099124 від 21 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та до поліцейського батальйону №4 роти №1 лейтенанта поліції Бузи Олександра Васильовича в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАН № 4099124 від 21.04.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 09 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі правом подання письмового відзиву не скористались.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи. Будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від учасників справи не надходили.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вказані обставини, судова колегія, з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вбачає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що постановою серії ЕАН № 4099124 від 21.04.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1а ПДР України та накладено штраф в розмірі 20400 грн. у відповідності до ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 21.04.2021 року о 10:36 год. в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 29 керував т/з ВАЗ21102 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.1а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КпАП України, за що накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, і не викликає у суду сумнівів щодо правдивості обставин, викладених в ній.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, а отже порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Вирішуючи питання щодо правомірності та обґрунтованості відповідних висновків патрульної поліції, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР вказано, що водій-особа, яка керує транспортним засобом, має посвідчення водія на право керування.

Відповідно до ст.32 Закону №580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або/ документів, що підтверджують відповідне право особи тільки у зв`язку із тим, що для цього є відповідні підстави.

При цьому, згідно ч.4 ст.126 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

В свою чергу, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

А висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Так, частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, колегія суддів зазначає, що встановити із даного запису, хто саме - позивач чи інша особа, притягується до адміністративної відповідальності не є можливим, оскільки обличчя особи, яка притягується до адміністративної відповідальності працівниками патрульної служби не зафіксовано. Факт керування будь-яким транспортним засобом саме особою, що притягується до адміністративної відповідальності, на даному відеозапису прослідкувати також неможливо, як неможливо встановити і факт наявності транспортного засобу ВАЗ21102 д.н.з. НОМЕР_1 на місці події, що мала місце 21.04.2021 року о 10:36 год. в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 29.

Суд першої інстанції, досліджуючи наданий відповідачем відеозапис, встановив, що позивачем не заперечується факт керування транспортним засобом за відсутності права керування транспортним засобом, з чим колегія суддів не погоджується, оскільки в ході огляду відеозапису дана обставина не підтвердилась.

Окрім того, судова колегія зважає на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана постанова серії ЕАН №4099124 від 21.04.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам частини 3 статті 283 КУпАП адже не містить інформації про фіксацію правопорушення технічними засобами, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису.

Відтак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог ПДР України.

Таким чином, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач ні під час розгляду судом першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не надав жодних належних доказів, які б підтвердили вказані обставини та спростовували твердження позивача.

При цьому, пунктом 3.3. Розділу ІІІ Інструкції "Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 № 100, передбачено, що з моменту зупинки транспортного засобу до закінчення спілкування інспектора з водієм зупиненого авто безперервно здійснюється запис на нагрудну камеру поліцейського.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що повністю спростовується доводами апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції №0.0.211.2583504.1 від 05.05.2021 року позивачем сплачено 908 грн. судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та згідно квитанції №0.0..1 від 30.07.2021 року позивачем сплачено 681 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

При цьому, судова колегія зауважує, що оскільки предметом оскарження в межах даної справи є постанова у справі про адміністративне правопорушення, належною до сплати в суді першої інстанції сумою судового збору є 454 грн., а тому інша частина в розмірі 454 грн. є надміру сплаченою та підлягае поверненню за відповідною заявою скаржника до суду першої інстанції.

За вказаних обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1135 грн. судових витрат понесених на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 09 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №4 роти №1 лейтенанта поліції Бузи Олександра Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4099124 від 21 квітня 2021 року скасувати.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4099124 від 21 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (М. Чернівці, вул. Заводська, 22, ) 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень) судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.