Справа № 240/21423/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/21423/21

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнаня незаконною бездіяльності, зобов`язання зняти арешт з майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях №30978505, №38668692, №40985229;

- зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зняти арешт з майна ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини 6 статті 160 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Однак, подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Котвицьким С.В. позовна заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 160 КАС України, оскільки в ній представником не зазначено власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши дотримання ОСОБА_1 процесуальних строків на звернення з даним позовом до суду, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є протиправна, на переконання ОСОБА_1 , бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо не зняття арешту з його нерухомого майна, накладеного 31.01.2012 у виконавчому провадженні №30978505, 07.07.2013 у виконавчому провадженні №38668692, та 06.12.2013 у виколначому провадженні №40985229.

При цьому, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , в позовній заяві зазначив, що відповідно до статті 50 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" відповідач, після винесення постанови від 29.01.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №30978505, постанови від 11.10.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №38668692 та постанови від 31.01.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №40985229, зобов`язаний був зняти арешт, накладений на його майно у межах вказаних виконавчих проваджень, однак не здійснив цього, що на переконання позивача свідчить про протиправну бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Визначаючи початок перебігу для позивача процесуального строку на звернення з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Встановлений статтею 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до статті 50 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні положення закріплені також і у статті 40 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", якою передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що в момент закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, у державного виконавця виникає обов`язок щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника.

Таким чином, з моменту винесення постанови від 29.01.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №30978505, постанови від 11.10.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №38668692 та постанови від 31.01.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №40985229 і не зняття при цьому арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 , позивач дізнався (мав реальну можливість дізнатися) про протиправну, на його переконання, бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо не зняття арешту з його нерухомого майна, накладеного у виконавчих провадженнях №30978505, №38668692, №40985229.

Разом з тим, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що про наявність незнятого арешту з його нерухомого майна йому стало відомо з відомостей про обтяження, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зі змісту долученої позивачем до позовної заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 257872419) вбачається, що вона була сформована 24 травня 2021 року.

Вказане свідчить, що починаючи з 24 травня 2021 року (з моменту отримання вищезазначеної інформаційної довідки) ОСОБА_1 був обізнаний про те, що його майно перебуває під арештом, та відповідно й обізнаний про протиправну, на його переконання, бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо не зняття арешту з його нерухомого майна після винесення постанови від 29.01.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №30978505, постанови від 11.10.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №38668692 та постанови від 31.01.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №40985229.

Відтак, щонайпізніше 24 травня 2021 року ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), а тому з 25 травня 2021 року для нього розпочався перебіг процесуального строку на звернення з даним позовом до суду.

Водночас, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 06 вересня 2021 року, що підтверджується датою реєстраційного штампу суду на позовній заяві.

З наведеного слідує, що позивачем пропущено визначений статтею 287 КАС України десятиденний строк на звернення до суду щодо оскарження бездіяльності Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Частиною 1 ст. 121 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з тим ОСОБА_1 із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не звертався.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- належним чином оформленої уточненої позовної заяви (в 2-х екземплярах) із зазначенням у ній реєстраційного номеру облікової картки платника податків предстаника позивача - адвоката Котвицького С.В.;

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович