Справа № 620/3275/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/3275/21

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Кремчаніної В.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Новика М.С.,

представника відповідача Поліської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі також ГУНП в Чернігівській області, відповідач), про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2021 №71о/с та № 434, поновлення на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований тим, що звільнення позивача з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» проведено без достатніх правових підстав, тому оскаржувані накази вважає протиправними.

11.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив, в якому позов не визнає та зазначає, що оскаржувані накази є правомірними, оскільки прийняті на підставі висновку службового розслідування дисциплінарної комісії від 17.03.2021, яким встановлено, що позивач був відсутній на службі без поважних причин 10,11,12 та 15 лютого 2021 року та підлягає звільненню за порушення службової дисципліни.

06.07.2021 ухвалою суду вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження та продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з доводів, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно наказу ГУНП в Чернігівській області від 30.06.2020 № 175 о/с ОСОБА_1 призначено начальником сектору кримінальної поліції Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (далі - Варвинський ВП Прилуцького ВП ГУНП) з 01.07. 2020 (а.с. 90).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 01.07.2020№ 176 о/с на ОСОБА_1 (0011435), начальника сектору кримінальної поліції Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП, покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП, увільнивши його від виконання обов`язків за основною посадою, 02.07.2020 (а.с. 91).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 30.11.2020 № 347 о/с ОСОБА_1 звільнено від тимчасового виконання обов`язків начальника Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП 01.12.2020 (а. с. 90 зворот).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 30.12.2020 № 380 о/с на ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП, покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділення поліції №2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, увільнивши його від виконання обов`язків за основною посадою, 01.01.2021 (а.с. 90 зворот).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 06.01.2021 № 5о/с ОСОБА_1 звільнено від тимчасового виконання обов`язків начальника відділення поліції №2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП з 14.01.2021 (а.с. 90).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 04.03.2021 № 60 о/с ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Прилуцького РВП ГУНП, звільнивши його з посади начальника сектору кримінальної поліції Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП з 05.03.2021 (а.с. 91).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2021 № 434 за грубе порушення службової дисципліни, невиконання функціональних (посадових) обов`язків за посадою, вимог ч.3 ст. 1. Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, вимог «Правил етичної поведінки поліцейських», наказу ГУНП в Чернігівській області від 29 квітня 2020 року № 734 «Про затвердження внутрішнього службового розпорядку дня поліцейських та державних службовців і працівників структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області», в частині відсутності на службі 09,10,11,12 та 15 лютого 2021 року без поважних причин, тобто вчинення прогулів, старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 13).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2021 № 71о/с ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Прилуцького районного ВП ГУНП, 19.03.2021 звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 12).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 31.05.2021 № 795 внесено зміни до наказу № 434 від 17.03.2021 шляхом звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, за порушення службової дисципліни під час перебування на посаді начальника СКП Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області (а.с. 101).

Позивач вважає, що звільнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст. 7 Закону № 580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції, зокрема за п. 6 ч. 1 цієї статті - у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як зазначено у наказі відповідача від 17.03.2021 № 71 о/с, позивача звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до Дисциплінарного статуту (а.с. 12).

За ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, у преамбулі якого вказано, що цей статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно частин 1, 2, 3 та 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Адміністративний суд у силу вимог ч.3 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Отже, вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає дотримання порядку проведення службового розслідування та з`ясування наявності складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Так, за змістом п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, (далі-Порядок № 893) службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи суд встановив, що 10.03.2021 начальником Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Н. Парація відповідачу подано рапорт, в якому повідомлено, що з 09.02.2021 по теперішній час полковник поліції ОСОБА_1 , який з 05.03.2021 призначений на посаду старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, відсутній на службі та не виконує службові обов`язки. Про причини своєї відсутності не повідомляв (а.с. 83).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2021 №466 призначено службове розслідування у формі письмового провадження (а.с. 51). Метою проведення службового розслідування було встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем, а саме відсутності на службі без поважних причин у період з 09.02.2021 по 10.03.2021.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 2 та п. 5 розділу ІV Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У свою чергу положеннями ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Розгляд справи дисциплінарної комісією зазвичай проводиться у формі письмового провадження. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. 7, п. 14 розділу V Порядку № 893).

Однак матеріали службового розслідування не містять докази щодо повідомлення позивача про призначення службового розслідування та в якій формі, що свідчить про недотримання ГУНП в Чернігівській області вказаних положень Порядку № 893 і позбавлення позивача прав, передбачених п. 2 та п. 5 розділу ІV, п. 14 розділу V Порядку № 893 та ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Отже, службове розслідування проведено з порушенням п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що полковник поліції ОСОБА_1 09,10,11,12,15 лютого 2021 був відсутній на службі без поважних причин, тобто вчинив прогули. За результатами службового розслідування відповідачем складений висновок, який затверджений начальником ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2021.

Розділом VІ Порядку № 893 встановлені вимоги щодо оформлення матеріалів службового розслідування.

Так, відповідно до п. 1, 2, 3 розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. У вступній частині висновку службового розслідування викладаються зокрема такі відомості: форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

Пунктом 4 Порядку № 893 передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Разом з тим, висновок службового розслідування від 17.03.2021 у вступній частині не містить відомості щодо форми розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). В описовій частині - мотив учинення дисциплінарного проступку позивачем, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку.

Суд не приймає до уваги акт про відмову від надання пояснень позивачем від 11.03.2021, складений посадовими особами ГУНП в Чернігівській області в рамках проведення службового розслідування, оскільки докази щодо повідомлення позивача про проведення службового розслідування та пропозиції надання відповідних пояснень саме 11.03.2021, висновок службового розслідування не містить та відповідачем суду не надано.

Таким чином, висновок службового розслідування від 17.03.2021 є недопустимим доказом в аспекті доведення правомірності наказів про звільнення позивача як такий, що одержаний із порушенням Порядку № 893.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що результати такого службового розслідування (оформленого висновком) не можуть мати правових наслідків, оскільки процедура його проведення порушена відповідачем.

За змістом ч.2 ст. 74 КАС України не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Рішення, прийняті на підставі висновків службового розслідування, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що недотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування нівелює наслідки такого, а тому оскаржувані накази слід визнати протиправними і скасувати.

Щодо інформації, викладеної в листі ГУНП в Чернігівській області від 25.08.2021 № Д-333аз/124/05/20-2021, що станом на лютий 2021 року в штатному розписі ГУНП в Чернігівській області посада «Начальник сектора кримінальної поліції Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУ НП в Чернігівській області» не перебувала (а.с. 140), суд зазначає таке.

На обґрунтування вказаних обставин відповідач посилається на довідку кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області від 07.09.2021 № 2901/124/20/01-2021, де вказано, що відповідно до наказу Національної поліції України від 23.12.2020 № 1022 скорочено Варвинське відділення Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, про що 05.01.2021 ОСОБА_2 попереджено про можливе наступне вивільнення, а отже до 05.03.2021 останній повинен був виконувати обов`язки за посадою начальника сектору кримінальної поліції Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП (а.с. 151).

Однак суд зазначає, шо вказані докази не були покладені в основу оскаржуваних рішень.

При цьому відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки вказані докази не були покладені в основу висновку службового розслідування та наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач не може на них посилатися.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Показання свідків, які допитані в судовому засіданні, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 09,10,11,12,15 лютого 2021 року був відсутній на службі в Ріпкинському ВП ГУНП в Чернігівській області, суд до уваги не приймає, оскільки матеріали службового розслідування не містять докази, що даний факт перевірений вказаними посадовими особами з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. У той же час суд встановив, що з 14.01.2021 ОСОБА_1 звільнено від тимчасового виконання обов`язків начальника відділення поліції №2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП (наказ ГУНП в Чернігівській області від 06.01.2021 № 5о/с).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засідання щодо обставин справи пояснили, що ОСОБА_1 займав посаду начальника сектора кримінальної поліції Варвинського Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, однак у спірний період був відсутній на службі без поважних причин, що задокументовано відповідними актами.

Вказані показання свідків суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 Наказу № 260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04. 2016 за № 669/28799 за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Водночас, як видно з довідки ГУНП в Чернігівській області від 30.04.2021 №578/124/21/01-2021, позивач згідно графіку роботи у лютому 2021 року відпрацював 28 робочих днів, йому нарахована заробітна плата в сумі 7593,28 грн, що свідчить про наявність розбіжностей між показаннями свідків та даною інформацією.

Суд також зазначає, що відповідач при прийняті оскаржуваних наказів не врахував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес прийняття оскаржуваного наказу.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльність держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуваннями судової практики європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 1 Протоколу N 1 держава зобов`язана вжити заходи у вигляді розслідування, то останнє повинно бути проведене об`єктивно, у розумні строки і неупереджено (див., mutatis mutandis, "Велікова проти Болгарії", N 41488/98, п. 80, CEDH 2000-VI). Суд нагадує, що мінімальний та ефективний критерій розслідування залежить від обставин справи, які оцінюються на основі сукупності фактів та беруться до уваги разом з реальною роботою, проведеною при розслідуванні.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що обставини, які стали підставою для накладення на полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення в порядку дисциплінарної відповідальності, оскільки не узгоджуються з вимогами статті 1 Протоколу N 1 де держава зобов`язана вжити заходи у вигляді розслідування, то останнє повинно бути проведене об`єктивно та неупереджено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що накази ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2021 №71 о/с та № 434 підлягають скасуванню як протиправні.

Враховуючи, що нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовано питання поновлення поліцейського в разі скасування судом наказу про звільнення, наявні підстави для застосування норм ст. 235 Кодексу законів про працю України.

Так, ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд зауважує, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч.1 ст. 235 КЗпП України, а, отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Суд, аналізуючи наведені норми, зазначає, що у разі встановлення незаконного звільнення, суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно з ч.2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 94 Закону «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання, порядок виплати якого визначається Міністром внутрішніх справ України.

На виконання ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" прийнятий наказ №260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання». Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі - Порядок № 260).

Відповідно до положень п. 9 Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

За даними довідки про заробітну плату від 30.04.2021 №578/124/21/01-2021, середньоденна заробітна плата позивача склала 437,86 грн. Позивача звільнено зі служби 19.03.2021.

Таким чином, у період з 20.03.2021 по 09.09.2021 термін перебування позивача у вимушеному прогулі становить 118 робочих дні.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню 51667,48 грн (437,86 грн х 118).

Як встановлено судом, на момент незаконного звільнення позивач обіймав посаду старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Відтак, з урахуванням вимог ч.1ст. 235 КЗпП України, позивач має бути поновлений на посаді старшого оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з 20.03.2021.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Оцінюючи правомірність рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 17.03.2021 № 71 о/с та від 17.03.2021 № 434.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 20.03.2021.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.03.2021 по 09.09.2021 у розмірі 51667,48 грн, (сума без відрахувань обов`язкових платежів).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та присудження середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просп.Перемоги, буд.74,м.Чернігів,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 20 вересня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко