Справа № 758/3011/18
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.09.2021 Справа № 758/3011/18
Номер справи 758/3011/18
Номер провадження 2-а/756/169/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючий суддя - Шролик І.С.,

за участі секретаря судового засідання - Михнюк В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 4 батальйону 4 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового Скоковця Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову серії БР № 971098 від 28 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену УПП у м. Києві ДПП рядовим, поліцейським роти 4 батальйону 4 полку 1 Скоковцем Юрієм Миколайовичем за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 28 лютого 2018 року відносно нього складено постанову серії БР № 971098 від 28 лютого 2018 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Посилаючись, на ту обставину, що у постанові невірно зазначено місце розташування його транспортного засобу вул. Братська,15/9, проте фактично автомобіль знаходився за адресою АДРЕСА_1 , оскаржувана постанова прийнята із грубим порушенням діючого законодавства, не відображає дійсності, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження місця реєстрації, не вказано у позові чи перебувають у нього в наявності чи в іншої особи оригінали письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, не визначено чи є вони на даний час в наявності докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою. Окрім того, не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

16 квітня 2021 року позивач на виконання вимог ухвали суду подав текст уточненої позовної заяви та докази місця реєстрації. Зауважив, що позов подано за місцем розташування відповідача.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року справу передано до розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

14 липня 2021 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла вищевказана справа.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали адміністративного позову 14 липня 2021 року передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 16 липня 2021 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

Відповідач, не скористався правом надати відзив на позовну заяву в порядку ст. 47 КАС України, у встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову й ухвали про відкриття провадження. Згідно зворотного поштового повідомлення копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримав 29 липня 2021 року.

Засобами електронного зв`язку на адресу суду 21 липня 2021 року надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягав.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як видно з тексту оскаржуваної постанови серії БР № 971098 від 28 лютого 2018 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lanser, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 14.55 год. 28 лютого 2018 року в м. Києві по вул. Братська, 15/9 здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу ближче ніж десять метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України. За що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (а.с. 5).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 «г» ПДР України встановлено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Отже, порушення п. 15.9 «г» ПДР може мати місце лише у випадку, якщо доведено, що водій зупинився на забороненій відстані.

З огляду на те, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено на якій саме відстані було здійснено зупинку транспортного засобу та якими доказами це доводиться, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п. 15.9 «г» ПДР та як наслідку, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окрім того, відповідачем до суду не надіслано будь-яких належних та допустимих доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, як і не зазначені вони в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність події адміністративного правопорушення означає, що діяльність (дія чи бездіяльність) особи не може розцінюватися як правопорушення, тобто відсутній сам факт правопорушення. У свою чергу, склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи сукупність викладених обставин та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 971098 від 28 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти 4 батальйону 4 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового Скоковця Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 971098 від 28 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену УПП у м. Києві ДПП рядовим, поліцейським роти 4 батальйону 4 полку 1 Скоковцем Юрієм Миколайовичем за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик