Справа № 120/920/21-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/920/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника позивача: Волошиної В.С.,

представника відповідача: Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2021 року позивач, ОСОБА_1 , надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.05.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу, який би беззаперечно доводив факт, що ОСОБА_1 набуто громадянство України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, тому не може слугувати достатньою правовою підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно до вимог наказів ДМС України від 02.06.2020 року № 42/аг та від 03.11.2020 року № 82/аг, в Державній Міграційній службі України здійснено перевірку законності набуття позивачем громадянства України, в ході якої встановлено що він набув громадянство України за територіальним походженням шляхом обману.

Так, при подачі заяви та документів для оформлення набуття громадянства України заявником було зазначено факт постійного проживання свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України до 24.08.1991 року - у період часу з 26.08.1984 року по 15.09.1986 року на території Банилів-Підгірнівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, та надано довідку вказаної сільської ради від 24.12.2009 № 186 в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був прописаний у вказаний період часу та території цієї сільської ради. За результатом розгляду вказаної заяви та поданих документів, рішенням Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.09.2010 № 26/4538 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Молдова, набув громадянство України.

Також зазначає, що під час проведення перевірки законності набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було отримано довідку Банилово-Підгірнівського Старостинського округу Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 16.11.2020 № 474, в якій повідомлено, що у погосподарських та будинкових книгах Банилово-Підгірнівського старостату, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не значиться.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що рішення відповідача від 27.11.2020 № 0501.4.1/20519-20 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.09.2010 № 26/4538 про набуття громадянства України за територіальним походженням у зв`язку із тим, що громадянство набуто внаслідок відсутності підтвердження факту проживання батька на території України до 24.08.1994 прийнято безпідставно та необґрунтовано.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , 1968 року народження, уродженець с. Барбоєні, Ніспоренського району Республіки Молдова, набув громадянство України рішенням ВГІРФО ГУ МВС України від 14.09.2010 № 26/4538 на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

27.11.2020 рішенням Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 27.11.2020 № 0501.4.1/20519-20 скасовано вказане рішення від 14.09.2010 № 26/4538 у зв`язку із тим, що громадянство набуто внаслідок відсутності підтвердження факту проживання батька на території України до 24.08.1994.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно із статтею 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб встановлено Законом України від 18.01.2001 року №2235-III "Про громадянство України" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2235).

Приписами статті 1 Закону №2235 визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

При цьому, частиною першою статті 8 Закону №2235 передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно з вимогами статті 17 Закону №2235 громадянство України припиняється: внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №2235).

Відповідно до положень статті 21 Закону №2235 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) (із змінами і доповненнями) (далі також - Порядок №215).

Зокрема, вказаним Порядком визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Так, пунктом 44 Порядку №215 визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно пункту 88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

- подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

- документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону);

- інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10);

- інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону);

- інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України (п. 96 Порядку №215).

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником (п. 97 Порядку №215).

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

З аналізу наведених правових норм слідує, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувалося на підставі документів, які підтверджували, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, що унеможливлює набуття громадянства України.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення від 27.11.2020 прийнято відповідачем на підставі інформації, отриманої під час проведення перевірки законності набуття громадянства України позивачем, а саме довідки Банилово-Підгірнівського Старостинського округу Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 16.11.2020 № 474, згідно якої, у погосподарських та будинкових книгах Банилово-Підгірнівського старостату, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не значиться.

З інформації, отриманої позивачем за результатом розгляду адвокатського запиту від 11.01.2021 № 3, наданої листом Банилово-Підгірнівського Старостинського округу Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 21.01.2021 встановлено, що інформація про зареєстрованого громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у погосподарських книгах не збереглася.

Разом з тим, вказаним листом наголошено, що інформація, зазначена в довідці від 24.12.2009 № 186 правомірності не втрачає, за відсутності документу на підставі якого її видано.

Тобто, єдиним доказом постійного проживання громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території с. Банилів-Підгірнівський є довідка Банилово-Підгірнівського Старостинського округу Сторожинецької міської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 24.12.2009 № 186.

Разом з тим, на протязі 1922 - 1991 Українська Радянська Соціалістична Республіка перебувала в складі СРСР, тому до громадян даної республіки СРСР застосовувалось законодавство радянського союзу.

Молдавська Радянська Соціалістична Республіка - це державне утворення, що існувало в 1940-1991, є однією з республік СРСР. Тому, до громадян даної республіки СРСР застосовувалось законодавство радянського союзу.

Відповідно до ст. 1 Положения о паспортной системе в СССР, утверждено постановлением Совета Министров СССР от 28 августа 1974 г. N 677 (далі Положение № 677 - зазначається мовою оригіналу російською) паспорт гражданина Союза Советских Социалистических Республик является основным документом, удостоверяющим личность советского гражданина.

Документами, удостоверяющими личность прибывших на временное жительство в СССР советских граждан, постоянно проживающих за границей, являются их общегражданские заграничные паспорта.

Згідно із ст. 4 Положения № 677 в паспортах граждан производятся отметки: о прописке и выписке - органами внутренних дел и лицами, уполномоченными на то исполнительными комитетами сельских, поселковых ОСОБА_3 депутатов трудящихся.

Відповідно до ст. 22 Положения № 677 граждане прописываются по месту жительства Прописка производится: граждан, имеющих паспорта, - по паспортам.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався: Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів. затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 №112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичну управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24/26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 та в подальшому Інструкцією по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженою наказом № 48 від 22.02.95 Міністерства статистики України (далі - інструкція № 48).

Разом з тим, згідно Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР від 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлювалася залежно від роду занять глави сім`ї.

Також, погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності.

Судом апеляційної інстанції витребувано інформацію в Банилово-Підгінівського старостинського округу Чернівецького району Чернівецької області Сторожинецької міської ради, зокрема на підставі яких документів видаються довідки громадянам про місце проживання/реєстрації на території відповідної сільської ради; чи збереглися погосподарські та будинкові книги Банилово-Підгірнівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області за період який охоплюють 1984-1986 роки. Якщо не збереглися то зазначити відповідну причину та з якого часу дані книги відсутні; в разі наявності погосподарських та будинкових книг Банилово-Підгірнівської сільської ради повідомити суд чи міститься в них інформація про проживання та реєстрацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.01.1984 по 31.12.1986 у с. Банилів-Підгірний.

Згідно відповіді старости Банилово-Підгінівського старостинського округу, станом на 1984 рік до компетенції виконкому Банилово-Підгірнівської сільської ради відносилось, питання прописки громадян, які проживали на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У віданні Банилово-Підгінівського старостинського округу Чернівецького району Чернівецької області Сторожинецької міської ради є наявні погосподарські книги за період який охоплюють 1984-1986 роки.

Разом з тим, повідомлено, що в погосподарських книгах інформація про проживання та реєстрацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.01.1984 по 31.12.1986 у с. Банилів-Підгірний не міститься, так як дані про проживання та прописку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.01.1984 по 31.12.1986 у с. Банилів- Підгірний містились у його паспорті, згідно запису, з якого було видано довідку від 24.12.2009 № 186.

Таким чином, видаючи довідку № 186 від 24.12.2009 у Банилово-Підгінівській сільській раді не було достовірних відомостей про постійне місце проживання ОСОБА_2 на території села.

Як зазначалося вище, відомості про проживання та прописку громадян обов`язково відображалися у погосподарських книгах.

Тобто, факт постійного проживання чи прописки ОСОБА_2 , не може бути підтверджено лише посиланням на відомості з паспорту виданого ще в 1982 році, такі відомості повинні бути перевірені та підтверджені із офіційних джерел, що містяться у сільській раді.

Колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання чи народження ОСОБА_2 до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, згідно з пунктом 44 Порядку №215.

Отже, за відсутності достатніх документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження, заявник не міг набути громадянство України.

Враховуючи те що, факт набуття позивачем громадянства, шляхом подання свідомо неправдивих відомостей слугував достатньою правовою підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 27.11.2020 № 0501.4.1/20519-20, яким скасовано рішення від 14.09.2010 № 26/4538 у зв`язку із тим, що громадянство набуто внаслідок відсутності підтвердження факту проживання батька на території України до 24.08.1994.

Відповідно, за вказаних вище обставин, не підлягала до задоволення і вимога позивача про зобов`язання відповідача внести до відповідних реєстрів та баз даних інформацію про скасування рішення від 27.11.2020 № 0501.4.1/20519-20 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.09.2010 № 26/4538, оскільки вона є похідною від попередньої.

Суд також враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 вересня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.