Справа № 500/3996/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/3996/21 пров. № А/857/13636/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кахнич Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження, постановлену суддею Дерех Н.В. у м. Тернополі у справі № 500/3996/21 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанов

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» звернулося до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати постанову про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 року прийняту в межах виконавчого провадження № 59060079 такою, що не підлягає виконанню;

- визнати дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження № 66020913 та накладення арешту на кошти боржника в межах виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 року неправомірними;

- визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 66020913 від 07.07.2021 року та постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2021 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Приймаючи цю ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, вказані рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий лист. Оскільки виконавчий лист в межах виконавчого провадження № 59060079 видав господарський суд, то дії і рішення відповідача, можуть бути оскаржені шляхом подання позовної заяви в порядку господарського судочинства.

Не погодившись із цією ухвалою суду, її оскаржив позивач, який просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таку позицію обґрунтовує тим, що оскаржені постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника прийняті на виконання постанови про стягнення виконавчого збору, як такої, яка є самостійним виконавчим документом. А тому вважає, що ці рішення оскаржуються в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Апеляційний суд встановив те, що 04.11.2016 року, на виконання рішення від 31.10.2013 року у справі № 921/730/13-г/3, Господарський суд Тернопільської області видав наказ про примусове виконання цього рішення.

08 травня 2019 року відповідач відкрив виконавче провадження № 59060079 та одночасно прийняв постанову про стягнення виконавчого збору.

17 грудня 2019 року відповідач прийняв постанову про зупинення виконавчого провадження № 59060079.

Виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору відповідач виділив в окреме провадження № 66020913 в рамках якого, 07.07.2021 року прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, приписами частини першої якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також правовою нормою частини другої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Отже, до адміністративного суду може бути оскаржена, зокрема, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в постановах від 10.04.2019 року у справі № 766/740/17-ц та від 07.02.2019 року у справі № 927/769/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію стосовно того, що до юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Апеляційний суд встановив те, що позивач оскаржив до адміністративного суду постанову про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, які прийняті під час примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Отже, апеляційний суд вважає, що цей спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції невірно визначив предметну юрисдикцію спору, внаслідок чого ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, помилково відмовивши у відкритті позовного провадження у цій справі.

З огляду на це ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти постанову, якою справу направити на продовження розгляду у суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 139, ч. 4 ст. 229, 308, 310, 315, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 500/3996/21 скасувати, а справу № 500/3996/21 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанов направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 16.09.2021 року