Справа № 440/8893/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8893/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8893/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік" до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління Держпраці у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

05.08.2021 директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік" (надалі - ТОВ "Енергія Класік", Товариство) Шумейко Д.В., діючи від імені та в інтересах зазначеного Товариства, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Макарівський РВДВС, відповідач), в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №65875778 від 23.06.2021 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Сумській області від 29.04.2021 №СМ713/198/АВ/П/ТД-ФС та скасувати цю постанову як протиправну.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що за наслідками подання 18.06.2021 ТОВ "Енергія Класік" державному реєстратору Пірнівської сільської ради Гавриленко О.В. документів щодо зміни юридичної адреси Товариства зареєстровано зміни, внаслідок яких починаючи з 22.06.2021 юридична адреса позивача змінилася з Київська область, Макарівський район, с. Грузьке, вул. Шевченка, 1 на Полтавська область, місто Кременчук, вул. Першотравнева, будинок 2В, офіс 8. При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження 22.06.2021 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Сумській області від 29.04.2021 №СМ713/198/АВ/П/ТД-ФС головний державний виконавець Макарівського РВДВС Павліашвілі К.А. на цю обставину уваги не звернув, що в результаті призвело до порушення вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо місця проведення виконавчих дій за місцезнаходженням боржника - юридичної особи. Додав, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" заява стягувача не містить відомостей щодо способу перерахування стягнутих з боржника грошових сум, реквізитів рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі для отримання стягнутих з боржника грошових сум та місцезнаходження боржника.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03.09.2021 до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Держпраці у Сумській області.

10.09.2021 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких представник Управління Держпраці у Сумській області висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказує на обставини дотримання державним виконавцем усіх вимог закону під час відкриття виконавчого провадження №65875778. Зауважує, що зміна місця реєстрації позивача були здійснена після направлення виконавчого документа до Макарівського РВДВС на примусове виконання, а саме - 16.06.2021, тоді як зміна місця реєстрації відбулася 22.06.2021 (а.с. 51-52).

Незважаючи на те, що матеріали справи містять інформацію про повідомлення усіх учасників щодо відкриття провадження у справі, відповідач правом на подачу відзиву на позов у п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі, який спливає 16.09.2021, не скористався.

У зв`язку з цим суд, керуючись ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснює розгляд справи за наявними матеріалами з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.04.2021 начальником Управління Держпраці у Сумській області винесено постанову про накладення штрафу на ТОВ "Енергія Класік" у розмірі 1 260 000,00 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №СМ 713/198/АВ/П/ТД-ФС (а.с. 39-43).

16.06.2021 за вих №18-28/04/5157/2021 вказану постанову було спрямовано до Макарівського РВДВС для примусового виконання (а.с. 38).

Лише 22.06.2021 ця постанова надійшла до Макарівського РВДВС за вх №3053, у зв`язку з чим 23.06.2021 постановою головного державного виконавця Макарівського РВДВС Павліашвілі К.А. було відкрито виконавче провадження №65875778 (а.с. 45) за місцезнаходженням боржника, ТОВ "Енергія Класік", вказаним у постанові Управління Держпраці: Київська область, Макарівський район, с. Грузьке, вул. Шевченка, 1. Виконавчий документ містить також вказівку на фактичну адресу боржника: Сумьска область, м. Ромни, вул. Київська, залізнична станція "Засулля" (а.с. 39).

Позивач стверджує, що про існування виконавчого провадження він дізнався із реєстру боржників 21.07.2021.

У зв`язку з цим звертає увагу суду на те, що означеним подіям передували обставини зміни юридичної адреси ТОВ "Енергія Класік" шляхом подання 18.06.2021 до державного реєстратора Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Гавриленко О.В. відповідної заяви, за наслідками розгляду якої до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.06.2021 державним реєстратором внесено зміни, відповідно до яких Товариство значиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 2В, офіс 8 (а.с. 14-15).

З огляду на це, як на думку позивача, відкриваючи виконавче провадження 23.06.2021 державний виконавець порушив вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо місця проведення виконавчих дій за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, оскільки на дату відкриття виконавчого провадження юридична адреса боржника змінилася.

Саме ці обставини слугували підставами для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 4 Закону №1404-VIIІ визначено вимоги до виконавчого документа, відповідно до яких у виконавчому документі, крім іншого зазначаються повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Як передбачено частиною першою статті 24 Закону №1404-VІІІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

При цьому вимогами частини третьої статті 26 №1404-VII передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

З аналізу приписів означеної частини статті слідує, що заявник при зверненні із заявою про примусове виконання рішення вправі, але не зобов`язаний вказати відомості щодо місцезнаходження боржника, тому аналогічні доводи позивача суд відкидає як безпідставні.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За приписами частини першої статті 3 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (надалі - Закон №1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У цій справі предметом судового оскарження є дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №65875778 та питання правомірності винесеної ним постанови від 23.06.2021, для вирішення якого слід звернутися до тлумачення положень статті 24 Закону №1404-VIII у контексті визначення місцезнаходження боржника, а також з`ясувати питання наявності у державного виконавця обов`язку перевіряти перед відкриттям виконавчого провадження відомості у виконавчому документі стосовно місцезнаходження боржника.

Так Закон №1404-VIII містить чітку вказівку на те, що виконавчі документи приймаються до виконання за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, а не довільно, без будь-яких підтверджень зазначених у виконавчому документі.

Суд зауважує, що статтею 19 Закону №1404-VІІІ на боржника покладено низку обов`язків, виконання яких передбачає перебування у безпосередній близькості до місця вчинення виконавчих дій (зокрема повідомляти виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій).

Таким чином у виконавчому провадженні місцезнаходження боржника відіграє важливу роль як для визначення виконавчого округу, в якому має здійснюватися виконавче провадження, так і для можливості реалізації боржником своїх прав і виконання обов`язків у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні №65875778 - юридична особа ТОВ "Енергія Класік" () станом на момент відкриття виконавчого провадження вже був зареєстрований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 2В, офіс 8, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 22.06.2021, долученою до матеріалів справи.

Водночас у виконавчому документі - постанові Управління Держпраці у Сумській області міститься інформація як про адресу місцезнаходження боржника ТОВ "Енергія Класік" (вул. Шевченка, 1, с. Грузьке, Макарівський район, Київська область, 08052), так і про його фактичну адресу (залізнична станція "Засулля", вул. Київська, м. Ромни, Сумська область).

Отримавши заяву стягувача про примусове виконання постанови органу (посадової особи), уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення, в якій як і в указаному виконавчому документі зазначено дві різні адреси боржника, державний виконавець не міг не звернути уваги на те, що ці адреси, якщо вирішувати питання про прийняття до виконання цього виконавчого документа, відсилають до різних виконавчих округів (Київська область та Сумська область відповідно). Звідси виникає потреба з`ясування місцезнаходження боржника як умови прийняття виконавчого документа до примусового виконання державним виконавцем, територіальним округом якого є Макарівський район Київської області.

Водночас у випадку з позивачем державний виконавець відкрив виконавче провадження №65875778 без з`ясування дійсного місцезнаходження боржника.

Тож за висновком суду сама лише вказівка на місцезнаходження, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа державним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання визначеного за цією адресою.

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юрособи вказується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань ще на етапі створення та держреєстрації юрособи.

Виходячи з приписів статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особі підлягає обов`язковій реєстрації.

Тобто цей Закон пов`язує місцезнаходження юридичної особи насамперед із зареєстрованим місцезнаходженням.

Таким чином факт реєстрації особою свого місцезнаходження безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого знаходження. У будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень статті 9 цього Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з її місцезнаходженням.

Отже, відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місцезнаходження боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону № 1404-VIII.

При цьому частина перша статті 24 Закону №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення державним виконавцем з місцезнаходження юридичної особи - боржника, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 цього Закону.

Таким чином відсутність прямого обов`язку державного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону №1403-VIII та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

При цьому відсутність прямої вказівки в Законі №1404-VIIІ на обов`язок виконавця перевіряти місцезнаходження боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

Одночасно з цим суд звертає увагу на положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ та констатує, що надання Законом триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, крім іншого й відповідності зареєстрованого місцезнаходження боржника - юридичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місцезнаходження виконавчому округу, на який поширюються повноваження державного виконавця.

За такого правового регулювання та обставин справи суд приходить до висновку про те, що головний державний виконавець Макарівського РВ ДВС Павліашвілі К.А., виконавчим округом якого є Макарівський район Київської області, не міг приймати до примусового виконання виконавчий документ (постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №СМ 713/198/АВ/П/ТД-ФС від 29.04.2021), місце виконання якого знаходиться в іншому виконавчому окрузі.

Тож з огляду на критерії визначені частиною другою статті 2 КАС України, на відповідність яким адміністративний суд повинен перевіряти рішення суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження, суд дійшов до висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена головним державним виконавцем Макарівського РВДВС 23.06.2021 в рамках виконавчого провадження №65875778 з порушенням правил територіальної підвідомчості, а тому підлягає скасуванню як протиправна, що суд вважає належним та достатнім способом захисту порушеного права ТОВ "Енергія Класік".

У зв`язку з цим необхідності визнавати протиправними ще й дії відповідача щодо винесення спірної постанови немає.

Таким чином позов належить частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тож понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 50% від суми 4 540,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік" до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління Держпраці у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.06.2021 про відкриття виконавчого провадження №65875778.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Класік" (вул. Першотравнева, 2-В, офіс 8, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) з Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Д.Ростовського, 26, смт. Макарів, Київська область, 08000) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун