Справа № 160/16020/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД КР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД КР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії відповідачів в частині нарахування позивачу пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн., що були вчиненні шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника ТОВ «ШЛЯХБУД KP»;
- зобов`язати відповідачів здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки платника ТОВ «ШЛЯХБУД KP» записів (даних, операцій) про нарахування пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн.
17.09.2021 року представник позивача надав заяву про забезпечення позову шляхом:
- заборони відповідачам вчиняти дії щодо оформлення та надсилання ТОВ «ШЛЯХБУД KP» податкової вимоги із зазначенням інформації про наявність несплаченої пені на суму грошових зобов`язань з частини нарахування Позивачу пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн. до набрання рішенням у даній справі законної сили;
- заборонити відповідачам проводити зарахування грошових коштів, сплачених ТОВ «ШЛЯХБУД KP» з інших податків та платежів, в рахунок погашення грошових зобов`язань з частини нарахування Позивачу пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн. до набрання рішенням у даній справі законної сили;
- заборонити відповідачам здійснювати нарахування штрафних (фінансових) санкцій, пені за несвоєчасну сплату ТОВ «ШЛЯХБУД KP» грошового зобов`язання та/або податкового боргу з частини пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн. до набрання рішенням у даній справі законної сили;
- заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії щодо стягнення з ТОВ «ШЛЯХБУД KP» коштів, опису та продажу майна з метою погашення грошових зобов`язань з частини нарахування Позивачу пені з податку на додану вартість у сумі 1 413 433,88 грн. до набрання рішенням у даній справі законної сили.
За приписами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно зі статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Також, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Судом досліджено надану роздруківку електронного рахунку ТОВ «ШЛЯХБУД КР» за період з 30.08.2021 року по 02.09.2021 року (з операціями з №1 по №19 у зворотному порядку), з якою вбачається, що:
- 02.09.2021 року на рахунку позивача рахувалась переплата у сумі 788,23 грн. (операція за порядковим номером 7);
Судом апеляційної інстанції постановою від 26.04.2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 у справі №804/2251/17 в частині відмови у задоволені позову скасовано та прийнято нову постанову, якою позов в цій частині задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №002581407 від 13.03.2017 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2096945,30 грн., з них за податковим зобов`язанням - 1677557,00 грн. та за штрафними санкціями 419389,30 грн.; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2021 року у справі № 804/2251/17 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України задоволено: постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 скасовано в частині задоволення позовних вимог та в цій частині залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017, в інший частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 залишено без змін.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що нарахування спірної пені пов`язано з правовідносинами, що мали місце у справі № 804/2251/17, де 08.07.2021 року Верховним Судом винесено остаточне рішення.
В іншій частині вимог позивача, які викладені в заяві про забезпечення позову належить відмовити, оскільки позивачем не доведено яким чином ГУ ДПС у Дніпропетровській області може вчиняти дії відносно позивача та не доведено щодо ймовірності застосування наразі відповідачами інших заходів щодо стягнення з позивача пені до розгляду справи по суті. Наведені позивачем доводи про можливість опису майна товариства в податкову заставу, подальше відчуження майна та накладання арештів на банківські рахунки товариства, суд вважає передчасними та недостатніми для вжиття заявлених заходів забезпечення позову.
Отже, дослідивши заяву ТОВ "ШЛЯХБУД КР" про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності запропонованих заходів, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150-151, 152-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД КР" про забезпечення позову - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД КР" про забезпечення позову - відмовити.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 20.09.2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар