Справа № 398/1579/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м.Кропивницький Справа № 398/1579/21

провадження № 2-іс/340/42/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Олександрійської міської ради (пр. Соборний, 59, м.Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, ); Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області (вул. Шевченка, 132, м.Олександрія, Кіровоградська область, 28000) про сксування рішення щодо надання в оренду та щодо держзавної реєстрації земельнї ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

13.08.2021р. до Кіровоградського окружного адміністративного суду з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради та Олександрійської районної державної адміністрації, в якому позивач просить:

- скасувати рішення Олександрійської міської ради щодо передачі в оренду земельної ділянки 0,15 га «суміжної з ділянкою по АДРЕСА_2 »;

- скасувати держану реєстрацію (запис № 36249182), як винесену всупереч нормам земельного кодексу України та судовій практиці Великої Палати Верховного Суду (справа № 925/642/19) та без урахування Постанови ВС по справі № 912/2484/16 від 01.12.2020р. конкретно по земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ВАТ завод «Агромаш».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що згідно даних державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Олександрійською РДА Кіровоградської області 13.04.2020р. вчинено запис про право №36249182, згідно якого земельну ділянку площею 0,15 га розташовану у м. Олександрії, просп. Будівельників, суміжно з ділянкою №39, змінено цільове призначення та передано в оренду.

Позивача зазначив, що про це йому стало відомо 29.03.2021р. При цьому позивач вказує, що земельна ділянка кадастровий номер :09:338:0004 площею 0,15 га є часткою земель, що входять до цілісного майнового комплексу ВАТ завод «Агромаш» на підставі Державного акту про право постійного користування землею КР №101 від 20.06.1994р.

Відповідач вказує на протиправність рішення Олександрійської міської ради оскільки на спірній земельній ділянці згідно з договором від 30.12.2019р. б/н укладеного позивачем та ВАТ завод «Агромаш», має бути збудовано типову підстанцію ТП 35-110/6-10 за проектом « 407-3-192». Перенос будівництва неможливий, так як ТП 35-110/6-10 може бути збудовано тільки над силовою лінією №13 та 14, які і проходять під спірною земельною ділянкою.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даними позовом.

Ухвалою суду від 19.08.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.60).

Відповідач, заперечуючи проти позову, 17.09.2021р. надав відзив на позов та вказав, що позовні вимоги є безпідставними оскільки оскаржуване рішення (від 31.01.2020р. №879) щодо земельної ділянки кадастровий номер :09:338:0004, прийнято в межах повноважень та у спосіб визначені Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». При цьому відповідач вказує, що земельна ділянка кадастровий номер :09:338:0004 не входить до земель, які використовує ВАТ завод «Агромаш», а позивач не довів належними доказами порушення його прав у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення (а.с.85-90).

Ухвалою суду від 06.09.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання ВАТ завод «Агромаш» про залучення до участі у справі на стороні позивача, через його необґрунтованість.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ завод «Агромаш» є землекористувачем земельної ділянки площею 8,520 га у м. Олександрія Кіровоградської області за адресою м. Олександрія, вул. Нагірна, 106, з метою використання для обслуговування будівель та господарських споруд, на підставі Державного акту про право постійного користування землею КР №101 від 20.06.1994р. (а.с. 6,7).

30.12.2019р. між позивачем та ВАТ завод «Агромаш» укладено договір про сумісне використання земельної ділянки 0,15 га, з метою вчинення дій щодо будівництва типової підстанції ТП 35-110/6-10 за проектом « 407-3-192» (а.с.5).

Рішенням відповідача (пункти 27, 28) від 31.01.2021р. №879 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу на аукціоні права оренди на 5 років по просп. Будівельників (суміжно з ділянкою №39) та зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:338:0004 (а.с.91).

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, оскільки воно впливає на виконання договірних зобов`язань за договором від 30.12.2019р., звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, фактично спір в даній справі виник у зв`язку з порушенням, на переконання позивача, права ВАТ завод «Агромаш» на користування земельною ділянкою, яке здійснюється на підставі Державного акту про право постійного користування землею КР №101 від 20.06.1994р.

Але при цьому правовідносин між позивачем та ВАТ завод «Агромаш» виникли на підставі цивільно-правового договору, та жодним чином не вказують на порушення прав позивача, у зв`язку з прийнятим оскаржуваного рішення, на користування земельною ділянкою кадастровий номер :09:338:0004, оскільки оскаржуване рішення стосується прав ВАТ завод «Агромаш», яке не позбавлено права самостійно звернутись до суду, як землекористувача, з приводу порушеного права землекористування.

Положеннями частини другої статті 264 КАС України передбачено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Матеріали справи не містять жодного доказу, які би свідчили про застосування чи бодай можливе застосування рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 31.01.2020р. №879 у правовідносинах, в яких бере участь позивач.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року..

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник