Справа № 420/9454/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9454/20
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року (суддя Балан Я.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 24.02.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Одеса) Військова частина № НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
24 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року без застосування базового місяця січня 2008 року;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 суми індексації грошового забезпечення за період служби з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року у розмірі 38089,52 грн.;

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо відмови нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані додаткові оплачувані відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2017 роки;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2017 роки у розмірі 14052,32 грн.;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.08.2017 по 21.09.2020 у розмірі 566206,58 грн.;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року, з урахуванням базового місяця серпня 2016 року.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 та. в/ч НОМЕР_1 подали апеляційні скарги.

Позивач в своїй апеляційній скарзі висловив незгоду з висновками суду першої інстанції в частині визнання базового місяця для обчислення індексу інфляції, а тому просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, та ухвалити нове, яким визнати протиправною дію в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року без застосування базового місяця січня 2008 року; та стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь невиплачену суму індексації грошового забезпечення у розмірі 38089,52 грн.

В/ч НОМЕР_1 надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Водночас, військова частина в апеляційній скарзі, посилаючись на не повне з`ясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання її нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2107 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги військова частина зазначила, що відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Проте, індексація грошових доходів населення не має постійного характеру, не є одноразовою грошовою допомогою та не входить до складу грошового забезпечення і проводиться тільки за відповідних умов, тому позовна вимога щодо нарахування та виплати на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданих скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 7 листопада 2006 року проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.07.2020 року №381-ОМ старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас.

Наказом Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Маріуполь №462-ОС від 20.08.2020 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Вважаючи, що у період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року протиправно не нараховувалася індексація грошового забезпечення, та не було виплачено грошову компенсацію за невикористані додаткові оплачувані відпустки, як учасника бойових дій за 2016 - 2017 роки, що у свою чергу призвело до набуття права на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та отримання компенсації втрати частини доходів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд першої інстанції встановив, що позивач за невикористані дні додаткової відпустки за 2016-2017 роки, як учасник бойових дій, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зокрема, за 2016- 2017 роки, отримав відповідну компенсацію. На підставі зазначеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Оскільки апелянти рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржують, суд апеляційної інстанції не перевіряє їх обґрунтованість і законність.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що така індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Враховуючи наявність факту невиплати сум індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року, що не заперечувалося відповідачем по справі, суд визнав право позивача і на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення суми невиплаченої індексації, суд виходив з того, що розрахунок її розміру відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон №1282-XII).

У відповідності до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію Закону №1282-XII.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій статті 4 Закону №1282-XII.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1078).

Згідно пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 6 Порядку №1078 обумовлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

На підставі аналізу вищенаведених положень законодавства колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Разом з цим, вирішуючи питання наявності протиправності в діях в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування позивачу індексації грошового забезпечення під час служби у період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року та, відповідно, наявність підстав для її нарахування у зазначений період, колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, індексація грошового забезпечення підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Між тим, як вже зазначалось вище, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що передбачено частиною першою статті 4 Закону №1282-XII та пункту 11 Порядку №1078.

У даному випадку колегією суддів встановлено, що згідно інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін у період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року не перевищувала поріг індексації у розмірі 103 відсотка (http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm).

Отже, оскільки величина індексу споживчих цін у спірному періоді не перевищила поріг індексації у розмірі 103 відсотка, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для проведення позивачу індексації грошового забезпечення у період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року відсутні.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року та зобов`язання військову частину нарахувати та виплатити таку індексацію за вказаний період задоволенню не підлягають.

Вимога про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати індексації грошового забезпечення також задоволенню не підлягає, як похідна.

Суд першої інстанції, не врахував наведених обставин та неправильно тлумачив застосовані в цій справі норми матеріального права, що призвело до необґрунтованого задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина друга статті 317 КАС України.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині: визнання протиправними дії щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року без застосування базового місяця січня 2008 року; стягнення суми індексації грошового забезпечення за період служби з 28.07.2016 року по 31.07.2017 року у розмірі 38089,52 грн. відмовити.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов