Справа № 440/7232/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 440/7232/20

адміністративне провадження № К/9901/25895/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В. М.,

суддів: Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 440/7232/20

за позовом ОСОБА_1

до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Міністерства у справах ветеранів України

третя особа: Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року (прийняту у складі: головуючого судді Присяжнюка О. В., суддів - Любчич Л. В., Спаскіна О. А.)

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - відповідач-1, міжвідомча комісія), Міністерства у справах ветеранів України (далі - відповідач-2), третя особа: Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ", у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії, оформленого протоколом від 09.07.2020 № 4 в частині пункту 5 розділу ІІІ щодо відмови позивачеві у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Міжвідомчу комісію, розглянути питання про надання позивачеві статусу учасника бойових дій та прийняти рішення, яким надати позивачу статус учасника бойових дій як працівнику підприємства, який залучався та брав безпосередню участь в антитерористичній операції у районах її проведення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року вирішено, зокрема:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 440/7232/20 за позовом ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії;

- витребувати у відповідача-1 та відповідача-2 відповідні докази, необхідні для розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії, оформленого протоколом від 09.07.2020 № 4, у частині пункту 5 розділу ІІІ щодо відмови позивачеві у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язано Міжвідомчу комісію повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2020 (зареєстрована у відповідача 23.04.2020) про надання статусу учасника бойових дій та додані до неї матеріали з урахуванням висновків суду у цій справі;

- у задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням Міністерством у справах ветеранів України подано апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 440/7232/20 закрито.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, зокрема, що рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків відповідача-1, рішення якого визнано протиправним та скасовано, та саме його зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій та додані до неї матеріали.

Окрім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у цій справі вирішені права та обов`язків відповідача-1 та воно не стосується прав, інтересів та обов`язків безпосередньо Міністерства у справах ветеранів України.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважав, що відповідно до положень статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Міністерство у справах ветеранів України не має права на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, ухваленого у цій справі, оскільки судом першої інстанції не зроблено прямого висновку про його права, інтереси та обов`язки.

У підсумку суд апеляційної інстанції на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України, закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 440/7232/20, оскільки вказаним судовим рішенням не вирішено питання про права, свободи, інтереси та/або обов`язки Міністерства у справах ветеранів України.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

15.07.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача-2, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства у справах ветеранів України на оскаржуване судове рішення у справі № 440/7232/20, витребувано справу з суду першої інстанції та запропоновано сторонам подати відзив на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами з 16 вересня 2021 року.

Окрім того, 26 серпня 2021 року до суду надійшло клопотання позивача про закриття касаційного провадження у справі, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року.

15 вересня 2021 року від відповідача-2 до суду надійшло заперечення на клопотання позивача про закриття касаційного провадження у справі, у якому заявник просить відмовити у його задоволені.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції прийнято за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та відповідно до вимог статті 353 КАС України, має бути скасована.

Скаржник наголошує, що має право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки суд вирішив питання про права та обов`язки в тому числі й Міністерства у справах ветеранів України, оскільки саме відповідач-2 вирішує питання щодо організації роботи засідань міжвідомчої комісії, яку зобов`язано вчинити певні дії.

Зазначає, якщо Міністерство у справах ветеранів України не включить до порядку денного міжвідомчої комісії питання повторного розгляду заяви позивача про надання йому статусу учасника бойових дій та не забезпечить організацію проведення засідання міжвідомчої комісії - рішення суду буде виконати неможливо.

На думку скаржника, суд першої інстанції фактично зобов`язав його винести зазначене питання на розгляд міжвідомчої комісії, чим вирішив питання про його права та обов`язки.

У зв`язку із наведеним вважає, що судом апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок щодо закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у цій справі.

Позиція інших учасників справи

Позивач скористався своїм процесуальним правом та подав відзив на касаційну скаргу відповідача-2, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Третя особа не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

Згідно із пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 13 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 42 КАС України закріплено, що учасниками адміністративної справи є три групи суб`єктів: сторони; треті особи; органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі, згідно із частиною четвертою статті 46 КАС України, є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України.

Права учасників справи закріплені у статті 44 КАС України, в тому числі, право на оскарження судових рішень у визначених законом випадках.

Положенням частини першої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Сторони як учасники адміністративно-правових відносин, між якими виник спір, набувають повноважень сторін (вважаються сторонами), після того як адміністративним судом постановляється ухвала про відкриття провадження в адміністративні й справі внаслідок поданого до суду адміністративного позову (стаття 171 КАС України).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено суб`єктний склад учасників справи № 440/7232/20, зокрема, серед яких відповідач-2 - Міністерство у справах ветеранів України.

За наслідками розгляду цієї справи Полтавським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 10 лютого 2021 року про часткове задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням та користуючись своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження, Міністерство у справах ветеранів України звернулося з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерство у справах ветеранів України на рішення суду першої інстанції від 10 лютого 2021 року у справі № 440/7232/20.

Проте, в подальшому ухвалою від 07 червня 2021 року Другий апеляційний адміністративний суд закрив апеляційне провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України.

Вирішуючи питання щодо закриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у цій справі, вирішені права та обов`язків відповідача-1 та воно не стосується прав, інтересів та обов`язків безпосередньо Міністерства у справах ветеранів України.

Вважав спірним у цій справі питання щодо наявності у Міністерства у справах ветеранів України права на звернення з апеляційною скаргою.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив що, особа яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 293 КАС України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до положень статті 293 КАС України у Міністерства у справах ветеранів України не має права на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, ухваленого у цій справі, оскільки судом першої інстанції не зроблено прямого висновку про його права, інтереси та обов`язки.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, стаття 293 КАС України визначає дві окремих групи суб`єктів, які мають право на звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції:

1) учасники справи;

2) особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Колегія суддів зазначає, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особи, які не брали участі у справі повинні довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами.

У цьому випадку суд апеляційної інстанції вважав, що у Міністерства у справах ветеранів України, як особа яка звернулася з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 293 КАС України, не має правового зв`язку безпосередньо із судовим рішенням суду першої інстанції, оскільки суд не зробив прямого висновку про його права, інтереси та обов`язки.

Проте колегія суддів вважає такий висновок апеляційного суду хибним, оскільки, як вказано вище, необхідність такого зв`язку і його доведення покладається виключно на осіб, які не брали участі у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що диспозиція статті 293 КАС України прямо визначає право учасника справи на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції без будь-яких обмежень чи застережень.

За цих обставин суд апеляційної інстанції помилково ототожнив Міністерство у справах ветеранів України як відповідача-2 (учасника справи) із особою, яка не брала участі у справі.

Суд звертає увагу, що відповідно до ухвали суду першої інстанції від 14 грудня 2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі Міністерство у справах ветеранів України набуло статусу учасника справи: сторони в адміністративному процесі (відповідача-2) та відповідно можливість користуватися правом на апеляційне оскарження судового рішення, закріпленим у статті 293 КАС України.

Окрім того колегія суддів звертає увагу, що питання щодо визнання відповідачем-2 (Міністерство у справах ветеранів України) як неналежного судами не встановлювалося та не досліджувалося.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що Міністерство у справах ветеранів України як належний відповідач-2 має передбачене статтею 293 КАС України право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Окрім того Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу I Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07.11.2019 № 76, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1244/34215 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин далі - Положення № 76) міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - міжвідомча комісія) утворено Міністерством у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України відповідно до пункту 5 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року N 413, пункту 6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час надання волонтерської допомоги в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, бойових дій та збройного конфлікту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року N 604, та пункту 7 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року N 336.

Пунктом 2 розділу I Положення № 76 визначено, що до складу міжвідомчої комісії входять представники Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, Офісу Генерального прокурора України, Управління державної охорони, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби та Служби судової охорони. До складу міжвідомчої комісії можуть також входити фахівці інших державних органів і представники громадських об`єднань (за згодою).

Згідно із пунктами 1 та 2 розділу VI Положення № 76, міжвідомча комісія складається з голови, який є представником Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, першого заступника голови, заступника голови, секретаря та інших членів міжвідомчої комісії. Персональний склад міжвідомчої комісії на підставі пропозицій міністерств, інших центральних органів виконавчої влади чи інших державних органів і представників громадських об`єднань, зазначених у пункті 2 розділу І цього Положення, затверджується наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України.

Пунктом 2 розділу VII Положення № 76 визначено, що організацію проведення засідань міжвідомчої комісії здійснює саме Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України.

З урахуванням вищенаведеного, наявні підстави вважати, що рішення суду першої інстанції стосується Міністерства у справах ветеранів України та впливає на нього безпосередньо як на відповідача-2 у справі № 440/7232/20.

Право на оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанції є складовою конституційного права на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Перегляд судових рішень, зокрема, в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного перегляду справи. При цьому право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частини першої статті 55 Конституції' України є складовою права кожного на звернення до суду. КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Цей принцип полягає у тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Тому в цьому випадку необґрунтоване закриття апеляційного провадження у справі № 440/7232/20 суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого доступу до правосуддя та права на апеляційний перегляд судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга Міністерства у справах ветеранів України на оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає задоволенню, а ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - скасуванню із направленням справи № 440/7232/20 до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України - задовольнити.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 440/7232/20 - скасувати.

Справу № 440/7232/20 направити до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В. М. Бевзенко

Судді А. А. Єзеров

С. М. Чиркін