Справа № 380/7565/20
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 380/7565/20 Провадження № 2-а/450/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

за участі секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови № 290-ДК/0082По/08/01/-20 від 09.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення, визнання протиправними дій, скасування протоколу та припису, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому уточнивши свої вимоги просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Золочівському, Миколаївському, Перемишлянському та Пустомитівському районах та у м. Львові Коваликом Олегом Павловичем № 290-ДК/0082По/08/01-20 від 09.07.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. за ст. 188-5 КУпАП. В обґрунтування позову зазначає, що постановою державного інспектора - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Золочівському, Миколаївському, Перемишлянському, Пустомитівському районах та у м. Львові Коваликом Олегом Павловичем № 290-ДК/0082По/ 08/01/-20 від 9 липня 2020 року мене, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ст. 188-5 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 9 липня 2020 року державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Золочівському, Миколаївському, Перемишлянському, Пустомитівському районах та у м. Львові Коваликом Олегом Павловичем складено акт обстеження земельної ділянки № 290-ДК/60/АО/Ю/01/-20, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №290-ДК/179/АП/09/01/-20, протокол про адміністративне правопорушення № 290-ДК/0076П/07/01/-20 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 290-ДК/0082По/08/01/-20, припис № 290-ДК/0075Пр/03/01/-20. Вищезазначені документи позивач підписав у кабінеті інспектора та отримав копії цих документів. 17.07.2020 позивачем було отримано повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 13.07.2020 року №290-ДК/0058ШК/11/0/-20 з вимогою у 15-ти денний термін сплатити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 635 грн. 91 коп. Оскаржуваною постановою встановлено що ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.53-1 КУпАП, а саме в ході заходів державного контролю встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 га комунальної власності в с. Береги на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району самовільно використовується гр. ОСОБА_1 без зареєстрованих в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування чим порушено ст.ст. 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України та постановлено визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Статтею 188-5 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів. Згідно припису № 290-ДК/0075Пр/03/01/-20 від 09.07.2020 року мені, ОСОБА_1 , необхідно усунути порушення вимог ст.123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України та повідомити про виконання до 09.08.2020 року. Враховуючи вищезазначене, на момент винесення постанови ним не порушено вимог статті 188-5 КУпАП і постанова № 290-ДК/0082По/08/01/-20 від 9 липня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ст. 188-5 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 9 липня 2020 року № 290- ДК/0076П/07/01/-20 при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки в с. Береги на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району встановлено, що 08 липня 2020 року земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 га. в с. Береги на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району самовільно використовується гр. ОСОБА_1 без зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування за рахунок земель комунальної власності територіальної громади., що є порушенням статтей 123,124,125, 126 Земельного кодексу України. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та пунктом Б ч. першої статті 211 Земельного кодексу України. Стаття 53-1 передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. У вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно врахувати що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи користування.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до голови Семенівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,55 га, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Береги. В якості додатків до вказаної заяви, ним було долучено: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких було зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копія ідентифікаційного номера, копія документа, що посвідчує особу. 20 вересня 2016 року Семенівською сільською радою було прийнято рішення №321 згідно якого земельна комісія повинна вивчити дане питання та розглянути на засіданні сільської ради. Однак всупереч нормам Земельного кодексу України протягом майже трьох років заява не розглядалась. Позивач не одноразово звертався до Семенівської сільської ради з клопотанням про повідомлення про розгляд його заяви, але відповіді на адресу так і не надходило. В червні 2019 року позивачу стало відомо, що на підставі його заяви Семенівською сільською радою було винесено рішення №1355 від 05 квітня 2019 року. Згідно якого мою заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0.55 для ведення особистого селянського господарства в селі Береги Пустомитівського району , Львівської області залишено без розгляду та рекомендовано звернутися повторно після затвердження генерального плану села Береги. Згідно рішення суду від 22.01.2020 року Семенівську сільську раду зобов`язано надати дозвіл на виготовлення вище зазначеної документації. 24.02.2020 року рішення набуло чинності. 08.05.2020 року ОСОБА_1 подано виконавчий лист до Пустомитівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 13.05.2020 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення. З огляду на викладене, встановлене фактичне використання земельної ділянки без правовстановлючого документа, але за наявності на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення № 290-ДК/0076П/07/01/-20 рішення Львівського Окружного адміністративного суду про зобов`язання надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відвведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,55 га на території Семенівської сільської ради не може бути кваліфіковані як самовільне зайняття земельної ділянки, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП. Тому, дії позивача в даному випадку державним інспектором кваліфіковано невірно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, що в свою чергу є підставою для закриття справи.Окрім того, державний інспектор не мав відповідних повноважень на проведення перевірки та винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 53-1,188-5 КУпАП.

14.12.2020 року відкрито провадження у справі.

25.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов заперечив, вважає такий необґрунтованим та безпідставним, просить у його задоволенні відмовити. В обґрунтування зазначає, що Листом Львівської місцевої прокуратури №3 Пустомитівського відділу Прокуратури Львівської області від 07.05.2020 №14.36/04-16-2854ВИХ-20 (вхідний №10-2101/0/1-20 від 14.05.2020) скеровано до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернення Семенівської сільської ради від 04.05.2020 №161 щодо самовільного зайняття земельної ділянки на території сільської ради у селі Береги (копія додається). Для перевірки фактів наведених у листах та на виконання вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель», з метою проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ від 24.06.2020 №290-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». При здійсненні державного контролю за використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки державний інспектор установлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем, а також з`ясовує особу фактичного власника чи користувача; Перевіряє наявність державної реєстрації права на дані земельні ділянки відповідно до вимог статті 125 та 126 ЗК України, у тому числі наявність державного акту на право власності на земельну ділянку, договору оренди, державний акт на право постійного користування та ін.; перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення.

У результаті перевірки встановлено, що несформована земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 га комунальної форми власності в с. Береги на території Семенівської сільської ради, Пустомитівського р-н., Львівської області використовується гр. ОСОБА_1 без зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування чим порушено ст. 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена пунктом «б» статті 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Під час обстеження з виходом на місце встановлено, що дана земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 та в с. Береги на території Семенівської сільської ради, Пустомитівського р-н. огороджена тимчасовим металевим парканом (сітка рабиця) та ведеться діяльність з вирощування фруктових дерев, про що складено Акт перевірки №290-ДК/179/АП/09/01/-20 від 09.07.2020 та Акт обстеження №290-ДК/60/АО/09/01/-20 від 09.07.2020. Оскільки, державним інспектором виявлено порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, 09 липня 2020 року державний інспектор - Ковалик О.П. склав протокол про адміністративне правопорушення №290-ДК/0076П/07/01/-20, яким встановлено порушення вимог статті 123, 124, 125 та 126 Земельного кодексу України, відповідальність за порушення передбачена статтею 53-1 КУпАП та пунктом б статті 211 ЗК України. Протокол Позивачем підписаний та надано пояснення. Так, державним інспектором дослідивши усі наявні матеріали, обстеживши земельну ділянку та врахувавши думку Позивача, винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.07.2020 року №290-ДК/0082По/08/01/-20 за порушення статті 125 та 126 Земельного кодексу України, відповідальність за що передбачена статтею 53-1 КУпАП та статтею 211 ЗК України, у розмірі 170 гривень. До документів на право власність, право оренди або право користування земельною ділянкою та витяги про державну реєстрацію прав в ході перевірки Позивачем надано не було, в поясненнях до Протоколу зазначено про наявність таких документів Позивачем також не було. Сума завданої шкоди, що підлягає стягненню становить 635 грн. 91 коп., відповідно до повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки від 13.07.2020 №290-ДК/0058ШК/11/01/-20 та розрахунку розміру шкоди.

Окрім того, 09 липня 2020 року позивачу вручено Припис №290- ДК/0075Пр/03/01/-20 про усунення порушень вимог земельного законодавства, а саме статті 125 та 126 Земельного кодексу України, про що свідчить підпис позивача.Поняття самовільного зайняття земельної ділянки міститься у статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 №963-ІУ та визначається як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. Отже, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб (Постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-Ц). Окрім того, представник відповідача, зазначив, що Держгеокадастр наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, що стверджує наявність у уповноваженої особи повноважень на складання постанови про накладення адміністративного стягнення. Зі змісту матеріалів справи проведеної перевірки вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за статтею 53-1 КУпАП. Зокрема, на титульній стороні Постанови від 09.07.2020 №290-ДК/0082По/08/01/-20 у графі «порушив вимоги» зазначено статтю 53-1 КУпАП, проте на звороті Постанови інспектором допущено описку та у графі «за згадане порушення передбачена відповідальність згідно зі статтею» зазначено статтю 188-5 КУпАП. Таким чином, допущена описка не вплинула на визначену суму штрафу, яка складає 170 гривень (10x17=170), тобто визначений мінімальний штраф за порушення 53-1 КУпАП.

05.03.2021 року позивачем подано заперечення на відзив, в якому зазначає, що в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 09.07.2020 року № 290-ДК/0082По/08/01/-20 зокрема у її мотивувальній частині зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги земельного законодавства, а саме вимоги ст.ст.123,124,125,126 Земельного Кодексу України та самовільно використовує без зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування земельну ділянку орієнтовною площею 0,55 га. комунальної форми власності в с. Береги на території Семенівської сільської ради, за що передбачена відповідальність за ст.53-1 КУпАП. Проте визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170( триста сорок грн.). В той час коли ст. 53-1 КУпАП та ст. 188-5 передбачає різний склад адміністративного правопорушення. Використання землі державної та комунальної власності без зареєстрованих в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування, але за існування рішення суду про зобов`язання Семенівської сільської ради надання дозволу на виготовлення технічної документації, яке не оскаржене та набуло законної сили хоча і свідчить про використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, однак не може розглядатись як самовільне зайняття земельної ділянки. А тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Тому дії позивача в даному випадку державним інспектором - ОСОБА_2 кваліфіковано невірно, в його діях також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, оскільки згідно рішення №1844 Семенівською сільською радою було надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Позивачем було укладено договір №135 з ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в с. Береги Пустомитівського району Львівської області. Вищезазначена документація подана на погодження голові Семенівської сільської ради. З огляду на обставини, враховуючи невідповідність постанови вимогам ст.283 КУпАП, відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності даної постанови, та неправильною кваліфікацією дій, є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 9 липня 2020 року № 290-ДК/0076П/07/01/-20 при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки в с. Береги на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району встановлено, що 08 липня 2020 року земельна ділянка орієнтовною площею 0,55 га в с. Береги на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району самовільно використовується гр. ОСОБА_1 без зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на землекористування за рахунок земель комунальної власності територіальної громади, що є порушенням статтей 123,124,125, 126 Земельного кодексу України. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та п. Б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

На підставі ст.144 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку - казівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, іержавний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

09 липня 2020 року ОСОБА_1 вручено Припис №290- ДК/0075Пр/03/01/-20 про усунення порушень вимог земельного законодавства, а саме статті 125 та 126 Земельного кодексу України, про що свідчить підпис Позивача.

Оскаржуваною позивачем постаново про накладення адміністративного стягнення від 09.07.2020 року №290-ДК/0082По/08/01/-20 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1885-5 КУ ПАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Відповідно до ст. 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Разом з тим, судом встановлено, та не заперечено відповідачем, що 09 липня 2020 року ОСОБА_1 вручено Припис №290-ДК/0075Пр/03/01/-20 про усунення порушень вимог земельного законодавства та зазначено термін виконання такого до 09.08.2020 року.

Суду не доведено, невиконання ОСОБА_1 на час складання постанови про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП припису №290-ДК/0075Пр/03/01/-20 від 09.07.2020 року, та не дотримано вимог ст. 144 ЗУ України, натомість в цей же ж день визнано його винним у вчинення правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заперечуючи позов представник відповідача зазначає, що в оскаржувані постанові помилково зазначено та є опискою зазначення про статтю якою передбачено відповідальність за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, однак, такі пояснення суд оцінює критично, оскільки під час винесення постанови, уповноваженою особою та у ході її звернення до виконання не зазначено жодним чином про описку в частині кваліфікації дії ОСОБА_3 , не вчинено жодних пояснень чи тлумачення, а також не внесено виправлень до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 р. № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Відповідно до пунктів 25-1 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 97 Земельного кодексу України підприємства, установи та організації, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем. Строки і місце проведення розвідувальних робіт визначаються угодою сторін. Проведення розвідувальних робіт на землях заповідників, національних дендрологічних, ботанічних, меморіальних парків, поховань і археологічних пам`яток дозволяється у виняткових випадках за рішенням Кабінету Міністрів України. Підприємства, установи та організації, які проводять розвідувальні роботи, зобов`язані відшкодовувати власникам землі або землекористувачам усі збитки, в тому числі неодержані доходи, а також за свій рахунок приводити займані земельні ділянки у попередній стан.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Беручи до уваги вищезазначене у сукупності, підстави для висновку про невжиття позивачем ОСОБА_1 достатніх заходів щодо виконання припису державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Львівській області від 09.07.2020 року 290-ДК/0075Пр/03/01/-20 від 09.07.2020 року про усунення порушення вимог ст.123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, відсутні.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, постанову у справі про адміністративне правопорушення № 290-ДК/0082По/08/01/-20 від 09.07.2020 року необхідно скасувати та провадження у справі закрити.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову постанову державного інспектора головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Золочівському, Миколаївському, Перемишлянському та Пустомитівському районах та у м. Львові Коваликом Олегом Павловичем № 290-ДК/0082По/08/01-20 від 09.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-5 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 188-5 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук