Справа № 160/10638/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
при секретарі судового засіданняЛогвиненко В.М.
позивача представника позивача представника відповідача Беркаєвої І.В. Орлової Ю.П. Синьогіної Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.06.2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі відповідач), в якому просить:
- визнати незаконним рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 01.12.2020, а саме, що підстав для встановлення дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія «дитина з інвалідністю підгрупи А» не має;
- скасувати рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 01.12.2020, а саме, що підстав для встановлення дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія «дитина з інвалідністю підгрупи А» не має;
- зобов`язати Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести повторне засідання з розгляду питання встановлення дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія «дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років;
- зобов`язати Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації встановити дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорію «итина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років;
- зобов`язати Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації визначити часом настання інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з категорією «дитина з інвалідністю підгрупи А», день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям»;
- стягнути з Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , його законного представника 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 27.07.2021 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 42-43).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому у 2019 році був встановлений діагноз «цукровий діабет, І тип, вперше виявлений, субоптимальний рівень глікемічного контролю. Дифузний зоб І ступеня. Еутіероз. Відкрите овальне вікно. Дефіцит вітаміну Д». На підставі встановленого діагнозу КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» звернулось до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації із зверненням щодо призначення засідання ЛКК для розгляду питання встановлення її сину інвалідності категорії «дитина інвалідності підгрупи «А». Однак, центральною обласною лікарсько-консультативною комісією при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації прийнято рішення, викладене в протоколі від 01.12.2020 року, яким встановлено, що стан дитини не відповідає критеріям для встановлення «дитина з інвалідністю підгрупи А». Позивач не погоджується з таким висновком комісії, стверджує, що дитина потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, вона не здатна до самообслуговування. Позивач вважає, рішення відповідача про відмову у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та таким, підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури його прийняття. Так, на самому засіданні не було проведено огляд дитини, не було визначено ступеня обмеження життєдіяльності відповідно до класифікації основних порушень організму дитини. Крім того, рішення комісії прийнято за відсутності лікаря-психолога або практичного психолога, а також за відсутності лікаря, який надає дитині первинну медичну допомогу, готує та подає на розгляд комісії документи для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А». Враховуючи викладене, прийняте рішення комісії є незаконним, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
19.07.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснює організаційне і методичне керівництво роботою закладів охорони здоров`я комунальної форми власності з питань надання профілактичної допомоги та забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення Дніпропетровської області. 25.11.2020 року надійшло звернення КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» стосовно проведення засідання центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті щодо розгляду питання про встановлення інвалідності підгрупи А дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, 01.12.2020 року комісією було проведено засідання та прийнято рішення, що про інвалідність дитини за категорією «дитина з інвалідністю» строком до 18 років з одержанням державної соціальної допомоги, підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» не має. Звертає увагу, що позивач не ставить під сумнів питання фаховості та компетентності спеціалістів, які здійснювали розгляд документів та приймали законні та обґрунтовані рішення. При цьому зазначає, що відповідно до Критеріїв встановлення інвалідності, що визначені Порядком встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям затвердженого Постановою №917, підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування, у зв`язку з чим за результатами засідання комісія прийняла рішення щодо відсутності підстав для надання ОСОБА_2 статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А». На підставі викладеного у задоволенні позову просила відмовити.
17.08.2021 року позивачем подано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому встановлено діагноз «цукровий діабет, І тип, вперше виявлений, субоптимальний рівень глікемічного контролю. Дифузний зоб І ступеня. Еутіероз. Відкрите овальне вікно. Дефіцит вітаміну Д».
Згідно висновку КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про дитину з інвалідністю віком до 18 років №87 від 18.12.2019 року ОСОБА_2 визнаний дитиною з інвалідністю терміном до 27.06.2035 року (а.с. 33).
25.11.2020 року КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» звернулось до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації із зверненням щодо призначення засідання ЛКК для розгляду питання встановлення інвалідності підгрупи А ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворіє на цукровий діабет І питу та видачі висновку про «дитину інваліда підгрупи А».
Протоколом засідання центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 01.12.2020 року вирішено, що під час комплексної оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 лікарською консультативною комісією встановленню інвалідність за категорією «дитина з інвалідністю» строком до 18 років з одержанням державної соціальної допомоги. Підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» на теперішній час не має.
Вважаючи, рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене в протоколі засідання від 01.12.2020 року, протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям».
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначаються Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні».
Статтею 1 цього Закону надано визначення поняття дитини з інвалідністю, як особи віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність особам з інвалідністю з дитинства визначається органами медико-соціальної експертизи, а інвалідність дітям з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями дитячих лікувально-профілактичних закладів.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 №482 затверджено Порядок видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (далі - Порядок №482), пунктом 3 якого визначено, що установлення у дитини медичних показань для визнання її інвалідом віком до 18 років здійснюється лікарсько-консультативними комісіями (далі - ЛКК) дитячих обласних, багатопрофільних міських лікарень, спеціалізованих лікарень, диспансерів, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Української дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ», Українського центру медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи, клінік науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я України та Академії медичних наук України після стаціонарного або амбулаторного обстеження.
Відповідно до пункту 7 Порядку №482, визнання дитини віком до 18 років інвалідом та оформлення медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (ф.080/о «Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років» додається) здійснюється лікарсько-консультативною комісією дитячого лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о), виданих після стаціонарного або амбулаторного обстеження дитини в дитячій обласній, багатопрофільній міській лікарнях, спеціалізованих лікарнях, диспансерах, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Українській дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ», Українському центрі медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи або клініках науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я, Академії медичних наук України та оформлених у зазначеному порядку.
Згідно пункту 11 Порядку №482, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років оформляється за підписами головного лікаря дитячого лікувально-профілактичного закладу, його заступника з медичної частини та лікуючого лікаря, завіряється круглою печаткою і в 3-денний строк направляється в орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Отже, чинним законодавством України передбачено оформлення та видачу висновків про дитину з інвалідністю віком до 18 років дитячими лікувально-профілактичними закладами.
Відповідно до п. 3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року №917 (далі - Положення №917), лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством.
Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.
Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.
У рішенні про утворення центральних комісій, комісій визначається їх персональний склад, місце та розпорядок роботи.
До складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.
У засіданнях комісії можуть брати участь представники органів соціального захисту населення, психолого-медико-педагогічних консультацій, а також у разі потреби - представники державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій (за згодою).
У відповідності до п.п.1 п.7 Положення №917, комісії визначають наявність стійкого розладу функцій організму та відповідно можливі обмеження життєдіяльності дитини під час взаємодії із зовнішнім середовищем; категорію "дитина-інвалід" або "дитина-інвалід підгрупи А", причину і час настання інвалідності, а також ступінь втрати працездатності (у відсотках) у дітей віком від 15 до 18 років, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві; потребу дитини-інваліда у забезпеченні її технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань; потребу дитини-інваліда у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності для направлення дитини-інваліда до реабілітаційних установ та інших установ, що здійснюють соціальне обслуговування.
Відповідно до п. 8 Положення ЛКК центральні комісії:
1) здійснюють організаційно-методичне керівництво міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
2) перевіряють за зверненням дитини з інвалідністю віком понад 15 років, батьків або законних представників дитини з інвалідністю:
правомірність прийнятих міськими, районними, міжрайонними, районними в містах комісіями рішень щодо встановлення інвалідності;
якість розроблення індивідуальних програм реабілітації та здійснюють контроль за їх виконанням;
3) розробляють комплексні заходи у регіонах щодо профілактики і зниження рівня дитячої інвалідності, а також в установленому порядку удосконалюють механізм проведення реабілітації дітей з інвалідністю;
4) проводять у складних випадках огляд хворих дітей та дітей з інвалідністю за направленнями міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
5) надають консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи дітей міських, районних міжрайонних, районних у містах комісій;
6) направляють в особливо складних випадках дітей, батьки або законні представники яких звертаються для встановлення інвалідності дитині, до центральної комісії МОЗ;
7) впроваджують у роботу наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними установами, готують пропозиції щодо удосконалення медико-соціальної експертизи;
8) беруть участь у конференціях, нарадах, семінарах з питань профілактики дитячої інвалідності, реабілітації та адаптації дітей з інвалідністю.
Згідно п. 12, 13 Положення №917 комісія в день проведення медико-соціальної експертизи готує за формою, затвердженою МОЗ, медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років щодо встановлення категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" (щодо відмови в установленні категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" з відповідним обґрунтуванням) та складає індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи, їх обсяги, строки проведення та виконавці.
Медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років у триденний строк надсилається органові, в якому дитина з інвалідністю перебуває на обліку як особа, що отримує державну соціальну допомогу або пенсію, а у разі первинного встановлення категорії "дитина з інвалідністю" - до органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю.
Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також до закладу охорони здоров`я і органу соціального захисту населення за місцем проживання дитини з інвалідністю.
Голова та члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законом.
Механізм, умови та критерії встановлення лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів (далі - комісії) інвалідності дітям встановлює Порядок встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку №917, особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина з інвалідністю", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина з інвалідністю підгрупи А".
Медико-соціальна експертиза проводиться комісіями з метою встановлення дітям категорії "дитина з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю підгрупи А" за направленням лікаря, який надає первинну медичну допомогу, закладу охорони здоров`я, в якому спостерігається дитина, після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб дитини, визначення клініко-функціонального діагнозу, здійснення лікувальних і реабілітаційних заходів та отримання їх результатів за наявності документів, що підтверджують стійкий розлад функцій організму, зумовлений захворюваннями, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що призводять до обмеження життєдіяльності дитини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Наказом департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 29.08.2019 року №1269/0197-19 «Про діяльність ЛКК з питань встановлення інвалідності дітям» затверджено склад центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації.
З оскаржуваного протоколу відповідача від 01.12.2020 року вбачається, що висновок прийнято центральною обласною лікарсько-консультативною комісією при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації у наступному складі: голова комісії ОСОБА_3 та члени комісії: Шмалько Н.О. начальник відділу лікувально-профілактичної допомоги дітям і матерям управління лікувально-профілактичної допомоги населенню департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, Бойко Т.А. головний спеціаліст відділу лікувально-профілактичної допомоги дітям і матерям управління лікувально-профілактичної допомоги населенню департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, ОСОБА_4 лікар-ендокринолог дитячий КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», експерт за напрямом «Дитяча ендокринологія» департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації.
У позовній заяві, як на підставу для скасування рішення лікарсько-консультативної комісії від 01.12.2020 року позивач посилається на ту обставину, що лікарі, які приймали рішення на засіданні комісії, не мали необхідної кваліфікації та спеціалізації, та відповідно повноваження на прийняття законного та обгрунтованого рішення при розгляді питання надання або відмови у наданні категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», оскільки у складі комісії були відсутні лікарі за спеціалізацією психолог або практичний психолог.
Позивач вважає, рішення відповідача про відмову у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням процедури його прийняття.
Також, позивач зазначає, що в її дитини-інваліда яскраво виражені порушення функції організму, остання потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, вона не здатна до самообслуговування, тобто, були наявні підстави для встановлення категорії «дитина-інвалід підгрупи А», а тому із зазначених підстав рішення комісії ЛЛК є незаконним.
Разом з тим, суд звертає увагу, що в даному випадку, судом не встановлюється правильність або хибність діагнозу дитини позивача, не вирішується питання підстав для наявність або відсутності встановлення інвалідності дитині, а надається оцінка рішенню ЛКК з точки зору чи була дотримана процедура при прийнятті рішення, а також надається оцінка повноважності складу комісії.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 25.11.2020 року КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» звернулось до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації із зверненням щодо призначення засідання ЛКК для розгляду питання встановлення інвалідності підгрупи А ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворіє на цукровий діабет І питу та видачі висновку про «дитину інваліда підгрупи А».
Протоколом засідання центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 01.12.2020 року вирішено, що під час комплексної оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 лікарською консультативною комісією встановлено інвалідність за категорією «дитина з інвалідністю» строком до 18 років з одержанням державної соціальної допомоги. Підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» на теперішній час не має.
Так, пункт 3 Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям визначено, що особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід підгрупи А".
Пунктом 13 даної постанови визначено, що комісія під час проведення медико-соціальної експертизи використовує класифікацію, яка визначає основні види порушень функцій організму дитини, зумовлених захворюваннями, травмами (їх наслідками) та/або вродженими вадами, і ступінь їх вираження.
Пункт 19 Постанови визначає, що категорії «дитина-інвалід» або «дитина-інвалід підгрупи А» встановлюються дитині залежно від міри втрати здоров`я та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.
Перелік захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення інвалідності дітям, затверджується МОЗ (п.20 Постанови).
До числа дітей з помірною та середньою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму І та II ступеня їх вираження (незначні та помірні порушення) та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії І ступеня її; вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).
Підставою для встановлення дитині категорії «дитина-інвалід підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.
Суд вважає, що вищезазначені критерії можуть бути оцінені з правової точки зору, оскільки нормативний акт прямо визначає обставини, від наявності чи відсутності яких може бути встановлено наявність чи відсутність підстав для встановлення категорії.
При цьому, суд зазначає, що встановлення даних критеріїв має здійснюватися комісією, якій надано на це відповідні повноваження чинним нормативним актом, з наданням оцінки як поданим документам, так і посиланням батьків хворого.
Разом з тим, як вбачається з рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладеного у формі протоколу від 01.12.2020 року, питання для визначення ОСОБА_2 статусу дитини з інвалідністю підгрупи А розглядалося за відсутності лікаря-психолога або практичного психолога, обов`язкова присутність якого у складі комісії визначена приписами абз.7 п. 3 Положення про ЛКК.
Також, комісією на час прийняття рішення не були витребувані та не прийняті до уваги висновки вузькопрофільних спеціалістів, не надана оцінка психолога, не було проведено додаткових обстежень.
Крім того, відповідно до п. 5 Порядку №917, лікар, який надає дитині первинну медичну допомогу, готує та подає на розгляд комісії документи для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю підгрупи А», також повинен бути присутнім під час проведення засідання комісії для інформування про стан дитини.
Проте, згідно оскаржуваного протоколу від 01.12.2020 року, такий лікар на засіданні комісії присутній не був.
Таким чином, з встановлених в ході розгляду справи обставин вбачається, що рішення лікарсько-консультативної комісії, викладене у протоколі від 01.12.2020 року, прийнято неналежним складом комісії, за відсутності лікаря-психолога та лікаря, який надавав первинну медичну допомогу.
При цьому, в супереч встановленому законодавством персонального складу комісії, центральна обласна лікарсько-консультативна комісія при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в оскаржуваному рішенні рекомендує у разі необхідності батькам та членам родини разом з дитиною звернутись до психолога для проведення консультації та тестування щодо вікових особливостей розвитку дитини.
Крім того, з оскаржуваного рішення не можливо встановити, з чого саме виходила комісія приймаючи висновок про невідповідність стану дитини критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», оскільки комісією не було здійснено огляд дитини.
Також, в останньому відсутні обґрунтування невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» та з яких саме підстав комісія дійшла до такого висновку.
Визначення, наведені в оспорюваному рішенні не містять жодних пояснень щодо того, яких саме підстав для встановлення категорії немає, які саме дані можуть (мають) бути зібрані та надані, та які саме підстави підтверджувати.
Відсутні також будь-які посилання щодо того, якими саме дослідженнями та обстеженнями має бути підтверджена міра втрати здоров`я, надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування у дитини, щодо якої заявлено вимоги, порівняно зі здоровою.
При цьому, саме наведені критерії є підставою для встановлення категорії, і саме наявність або відсутність цих критеріїв мала бути розглянута відповідачем.
Отже, з оскаржуваного рішення не можливо встановити, з чого саме виходила комісія приймаючи висновок про невідповідність стану дитини критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення лікарсько-консультативної комісії прийнято неналежним складом комісії, а також формально, без обґрунтування підстав його прийняття.
Враховуючи викладене, рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної, викладене у формі протоколу від 01.12.2020 року щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести повторне засідання з розгляду питання щодо надання ОСОБА_2 статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» з урахуванням висновків суду.
Вирішуючи вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи А» віком до 18 років та визначити часом настання інвалідності підгрупи А день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», суд зазначає, що останні не підлягають в даному випадку задоволенню, оскільки комісією під час проведення засідання не було всебічно та повно проведено обстеження хворої дитини, з урахуванням висновків та за участі психолога та лікаря, який надає дитині первинну медичну допомогу, також не було надано належної оцінки критеріям, які є підставою для встановлення категорії, оскільки саме наявність або відсутність цих критеріїв дає можливість встановити категорію «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Щодо вимоги позивача про стягнення з Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , його законного представника 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України (ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно із положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що протиправність дій відповідача полягає у тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення ЛКК від 01.12.2020 року про відмову ОСОБА_2 у наданні статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А», ЛКК обмежилася лише формальними висновками про те, що стан дитини не відповідає критеріям для встановлення «дитина з інвалідністю підгрупи А» яке взагалі не було аргументовано, були відсутні доводи, за якими прийнято оскаржуване рішення, тобто відповідач віднісся формально до цього важливого питання, навіть не оглянув мого сина, у зв`язку чим не може бути встановлена інвалідність підгрупи «А», а також у тому, що державні органи умисно створюють проблеми та перешкоди в забезпеченні умовами для збільшення можливостей реабілітації та ремісії захворювання сина, технічними засобами реабілітації. Крім того, незабезпечення сина засобами реабілітації може призвести до погіршення його здоров`я, що викликають сильні душевні хвилювання та побоювання за здоров`я дитини.
В ході судового розгляду справи судом встановлена протиправність рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладеного у формі протоколу від 01.12.2020 року.
Проте, позивач не надала суду жодних переконливих доказів на підтвердження завдання моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, приниження людської гідності, психологічних переживань тощо) та причинного зв`язку між завданою шкодою та протиправними діями відповідача, з яких міркувань вона виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо.
Водночас, на думку суду, сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.
Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 08.09.2021 року по 10.09.2021 року у відпустці, та з 13.09.2021 року по 17.09.2021 року на навчанні, повний текст рішення суду складений першого робочого дня - 20.09.2021 року.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладеного у формі протоколу від 01.12.2020 щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Скасувати рішення центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладеного у формі протоколу від 01.12.2020 щодо невідповідності стану ОСОБА_2 критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Зобов`язати Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести повторне засідання з розгляду питання щодо надання ОСОБА_2 статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 вересня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець