Справа № 160/8650/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року Справа № 160/8650/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Крюкова Д.О. Максименко С.М. не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення
Позивач звернувся з позовом до суду, якому з урахуванням заяв від 26.07.2021 року та від 28.07.2021 року про уточнення позовних вимог, які є ідентичними за своїм змістом, просить суд: визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний акт відповідача є регуляторним актом. Однак відповідач під час його прийняття не дотримався передбаченої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» процедури прийняття регуляторний актів: відсутній аналіз регуляторного впливу та проект регуляторного акта не був оприлюднений.
Ухвалою суду від 02.06.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Дніпровські активи».
15.06.2021 року третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надала суду письмові пояснення, у яких просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Оскаржуваним рішенням внесено зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 31.08.2021 року № 1148 в частину, яке не є регуляторною, а саме: рішення доповнено посиланням на Принципи візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель місті Дніпра, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 року № 1250; словами «вивіски і таблички» у назву і по тексту; змінено контролюючий орган у сфері зовнішньої реклами з КП «Земград» Дніпровської міської ради на КП «Дніпровські активи». Регуляторна частина оскаржуваного акту залишилась без змін. Визнання нечинним оскаржуваного рішення унеможливить демонтаж будь-яких рекламних конструкцій у місті Дніпро. Позивач не наводить жодних обґрунтувань, яким чином порушені самі його права та законні інтереси оскаржуваним рішенням.
06.07.2021 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Оскаржуваним рішенням внесено зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 31.08.2021 року № 1148 в частину, яке не є регуляторною, а саме: рішення доповнено посиланням на Принципи візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель місті Дніпра, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 року № 1250; словами «вивіски і таблички» у назву і по тексту; змінено контролюючий орган у сфері зовнішньої реклами з КП «Земград» Дніпровської міської ради на КП «Дніпровські активи». Регуляторна частина оскаржуваного акту залишилась без змін. Зміна рішення відповідача не передбачає прийняття нового акта на заміну чинного, чинний акт не скасовується. Порушення порядку оприлюднення проєктів нормативно-правових актів згідно вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не було допущено. Позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав. Оскільки відповідач не вважає оскаржуване рішення регуляторним актом, то публічне громадське обговорення проекту оскаржуваного рішення не здійснювалось; зауваження та пропозиції до проекту спірного рішення не надходили, аналіз регуляторного впливу не здійснювався, звіт про відстеження результативності регуляторного акту не складався та не оприлюднювався. Позивач не наводить жодних обґрунтувань, яким чином порушені самі його права та законні інтереси оскаржуваним рішенням.
У матеріалах справи міститься газета «Наше місто» від 24.06.2021 року № 25 (4125), у якому міститься оголошення про відкриття провадження у даній справі.
У матеріалах справи міститься газета «Наше місто» від 12.08.2021 року № 32 (4132), у якому міститься оголошення про відкриття провадження у даній справі (уточненні позовні вимоги).
Ухвалою суду від 31.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судових засіданнях заперечували проти позову з підстав, які наведенні у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях на позовну заяву.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання 20.09.2021 року не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, встановив наступне.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі»:

1. внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 (із змінами), виклавши Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції (додається);

2. визнано таким, що втратило чинність, рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2021 року № 189 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі»;

3. рішення набирає чинності з 01.06.2021 року.

За вказаних обставин оскаржуване рішення відповідача складається із трьох частин: викладення у новій редакції Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі; визнання таким, що втратило чинність рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2021 року № 189 та дата набрання рішенням відповідача чинності.

Стосовно нової редакції Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі, то суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог п. 18 ч.1 ст. 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

За вказаних обставин з урахуванням змісту Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції, яке затверджено рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523, є нормативно правовим актом, оскільки встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин та розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Стосовно того, чи є Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції, яке затверджено рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523, також і регуляторним актом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження виконавчого комітету місцевої ради у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 1160-IV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні повноваження, зокрема, щодо встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Одним із доводів відзиву на позовну заяву та письмових пояснень на позовну заяву є твердження про неналежність оскаржуваного рішення виконавчого комітету міськради про до регуляторного акта.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону № 1160-IV визначено, що регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

- регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

- регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи правовий аналіз зазначеній нормі, суд зазначає, що Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції за своєю правовою природою є регуляторним актом, оскільки ним змінені норми права, спрямовані на правове регулювання господарських відносин, з метою встановлення порядку демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок у місті Дніпро, розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб.

Окрім того, судом також встановлено під час розгляду справи, що рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148, яким затверджено Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську, яке оскаржуваним рішенням викладено у новій редакції, також є регуляторним актом, про що вказано безпосередньо в рішенні, копія якого міститься у матеріалах справи.

Судом на підставі копії пояснювальної записки до проєкту рішення міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі, яка надана відповідачем, встановлено, що у новій редакції Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції з`явились наступні зміни (рішення доповнено):

посиланням на Принципи візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель місті Дніпра, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 року № 1250 (п.1.1, 2.2);

словами «вивіски і таблички» у назву і по тексту (назва, п.1.1, 1.3, 1.4, 1.4.3, 1.4.5, 1.4.9, 2, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.13, 3.2, 3.3).

словами «… а також вивіски та таблички, розташовані з порушенням вимог візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель»;

словами «власник вивіски чи таблички» (2.1, 2.2, 2.6, 2.9, 2.13).

змінено контролюючий орган у сфері зовнішньої реклами з КП «Земград» Дніпровської міської ради на КП «Дніпровські активи» (п.2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 3.1).

За вказаних обставин Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції:

розповсюджує свою дію з 01.06.2021 року також і на власників вивісок чи табличок, які їх розмістили з порушенням вимог, які перераховані у вказаному вище положенні;

встановлює для власників вивісок чи табличок обов`язок усунути допущені порушення у терміни встановлені у попередженні, які видані КП «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради;

визначає можливість демонтажу вивісок чи табличок без попереднього надсилання власнику вивіски чи таблички попередження про усунення порушення порядку розміщення зовнішньої реклами;

встановлює обов`язок надсилати акт про демонтаж власнику вивіски чи таблички;

встановляє перелік документів для власників вивісок чи табличок, який є необхідним для повернення демонтованих вивіски чи таблички та встановлює обов`язок для власників вивісок чи табличок оплатити витрати на демонтаж вивісок чи табличок КП «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради.

Суд зазначає, що внесені зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції, які перераховані вище та які затверджені рішенням відповідача від 25.05.2021 року № 523, стосуються і регуляторної частини рішення відповідача.

Окрім того, суд зазначає, що викладення Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції згідно оскаржуваного рішення відповідача є фактично новим регуляторним актом, який прийнято відповідачем.

За вказаних обставин судом відхиляються доводи відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про те, що оскаржуваним рішенням внесено зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 31.08.2021 року № 1148 в частину, яке не є регуляторною.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 31.10.2019 року у справі № 826/15668/18, процедура прийняття або внесення змін до регуляторного акту визначається, зокрема, і ст.ст. 9,33,34 Закону № 1160-IV, а саме: проведення розробником проєкту регуляторного акту аналізу його регуляторного впливу: оприлюднення розробником проєкту регуляторного акту з метою одержання зауважень і пропозицій; розгляд розробником проєкту регуляторного акту зауважень і пропозицій щодо проєкту регуляторного акту, що надійшли під час його оприлюднення протягом визначеного строку; підготовка уповноваженою постійною комісією міської ради експертного висновку щодо регуляторного впливу проєкту регуляторного акту; підготовка уповноваженою постійною комісією міської ради висновку про відповідність проєкту регуляторного акту вимогам статей 6 та 8 Закону № 1160-IV.

Отже, виходячи зі встановленої природи Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції, яке прийнято рішенням відповідача від 25.05.2021 року № 523 як регуляторного акта, його прийняттю мала передувати визначена законом процедура.

Зокрема, статтею 6 Закону № 1160-IV передбачено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право:

- подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;

- у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів;

- подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю;

- бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;

- самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду;

- одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Стаття 7 Закону № 1160-IV передбачає, що регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Крім того, статтею 8 Закону № 1160-IV передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен:

визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв`язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання;

обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них;

визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта;

визначити цілі державного регулювання;

визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин;

аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей;

описати механізми і заходи, які забезпечать розв`язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта;

обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб`єктів господарювання, громадян та держави;

обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені;

оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги;

оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта;

обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта;

визначити показники результативності регуляторного акта;

визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Якщо проект регуляторного акта одночасно містить норми, що регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами чи іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, та норми, що регулюють інші суспільні відносини, а також індивідуально-конкретні приписи, то аналіз регуляторного впливу готується лише щодо норм, які регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Відповідно до статті 13 Закону № 1160-IV план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

Кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити:

стислий виклад змісту проекту;

поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції;

інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону);

інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань;

інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що оприлюднення регуляторного акта здійснюється з метою одержання зауважень і пропозицій. При цьому, оприлюдненню підлягають як проект регуляторного акту, так і відповідний аналіз регуляторного впливу - документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

З наведеного слідує висновок про обов`язковість оприлюднення проекту регуляторного акту і відповідного аналізу регуляторного впливу, що здійснюється з необхідності одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, чим, по суті, здійснюється забезпечення публічного обговорення проекту регуляторного акта. За таких обставин, проект регуляторного акту має бути оприлюдненим щонайменше 1 місяць до прийняття такого проекту.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 428/7176/14-а.

Судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 02.06.2021 року зобов`язано відповідача надати відповідні докази, пов`язані з процедурою прийняття регуляторного акта.

На її виконання відповідач надав письмові пояснення, які викладені у відзиві на позовну заяву, у яких зазначив про те, що докази публічного громадського обговорення проекту рішення, зауваження та пропозиції, аналіз регуляторного впливу, а також звіт про відстеження результативності регуляторного акту та докази їх офіційного опублікування не має можливості надати, оскільки оскаржуване рішення не є регуляторним актом.

Крім того, на виконання ухвали суду першої інстанції від 02.06.2021 року, відповідач надав суду копію рішення від 24.11.2020 року № 1169 «Про затвердження планів діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік».

Питання щодо затвердження Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2021 рік включено не було. Доказів того, що з цього приводу були внесені зміни до Плану діяльності згідно вимог діючого законодавства, відповідач суду не надав.

На цій підставі суд зазначає, що відповідачем у встановлений Законом спосіб не вчинено ані включення проектів оскаржуваних актів до плану регуляторної діяльності, ані повідомлення про оприлюднення проекту регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій, ані відповідного аналізу регуляторного впливу; не проведено належним чином їх обговорення. Вказане має наслідком порушення принципу прозорості та врахування громадської думки та тягне порушення прав як позивача, так і інших громадян - мешканців м. Дніпра.

Статтею 36 Закону № 1160-IV визначено умови, за яких забороняється прийняття регуляторного акту: регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до Закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Оскільки відповідач самостійно не скасував і не зупинив дію регуляторного акта, відтак, є підстави для його скасування у судовому порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 490/2099/15-а.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Щодо доводів відповідача стосовно не порушення прав та інтересів позивача оскаржуваним рішенням, який затверджено Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції, то суд зазначає наступне.

Позивач є розповсюджувачем реклами у місті Дніпро, на підтвердження чого позивачем надано Договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 01.06.2017 року № 2470, який укладено між позивачем та КП «Земград» Дніпровської міської ради.

Позивач також має дозволи на розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпро, копії яких містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16.

У відповідності до вимог ч.2 та 3 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Оскільки Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції є нормативно правовим актом, а позивач є особою, що якої останній може бути застосований, то позивач вправі оскаржити Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції.

За вказаних обставин суд відхиляє даний довод відповідача.

Стосовно способу захисту порушених прав позивача, то суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч.9 ст. 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч.ч. 1 та 2 ст. 265 КАС України).

За вказаних обставин суд вважає протиправним та нечинним пункт 1 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі».

Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач поніс судові витрати у розмірі 2270 грн. судовий збір за подання позовної заяви.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 139 КАС України відповідач повинен відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» (49000, м. Дніпро, вул. Барикадна, 15-А, ) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Пушкіна, 55, ) про визнання протиправним та нечинним рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі».

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» сплачену суму судового збору у розмірі 2270 грн.

Зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради після набрання даним рішенням суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даного рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 вересня 2021 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 20.09.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.