Справа № 607/11793/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/11793/21

17 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на бездіяльність Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не внесення змін до Єдиного реєстру боржників стосовно виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 , зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2021 дану адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 вказану скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків у спосіб, визначений в ухвалі.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви (скарги) без руху від 02.08.2021 позивачем 09.08.2021, у строк встановлений судом подано до суду позовну заяву, у якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльності Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі - Відділ) щодо не внесення змін до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 ,

зобов`язати Відділ внести зміни до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено у справі судове засідання на 13.07.2021.

В обґрунтування позову вказано, що з метою примусового виконання постанови УПП у м.Тернополі від 23.08.2016 було відкрито виконавче провадження ВП №55259050 про стягнення з позивача 102 грн штрафу. Вказане виконавче провадження закрито 25.09.2018 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У 2019 році державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знову відкрито виконавче провадження ВП №58246257 з приводу виконання цієї ж постанови УПП у м.Тернополі від 23.08.2016. Позивач суму штрафу сплатив, 22.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII у зв`язку зі сплатою боржником штрафу.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про виключення його з Єдиного реєстру боржників, проте отримав від Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) лист від 05.05.2021, яким відмовлено у задоволенні цієї заяви.

Позивач зазначає, що не повинен перебувати у Єдиному реєстрі боржників, так як немає жодної заборгованості за виконавчими документами, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

01.09.2021, у строк встановлений судом, до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, зокрема пунктом 6 розділу X передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. Виконавче провадження, згідно якого позивача внесено до реєстру боржників завершене з підстав, за яких система не виключає особу з реєстру боржників. Для такого виключення необхідно завершити виконавче провадження з вище наведених підстав. Для повторного завершення виконавчого провадження з інших підстав його необхідно відновити.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Тобто державний виконавець може відновити виконавче провадження лише у разі скасування постанови судом. Така постанова може бути скасована відповідно до статті 74 Закону №1404-VIII начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі її незаконності. Проте на даний час не встановлено факту незаконності відповідної постанови, а тому умов, визначених законом, для її скасування немає. З огляду на це відповідач вважає, що відсутні підстави для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Відповідачем не надано до суду матеріалів виконавчих проваджень. З цього приводу Відділом зазначено, що строк зберігання даних виконавчих проваджень становить один рік відповідно до пунктів 2, 3 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5. Дані норми визначають, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Строк зберігання документів обчислюється з 01 січня року, наступного за роком закінчення справи (наприклад, обчислення строку зберігання справ, завершених у 2018 році, починається з 01 січня 2019 року). За таких обставин виконавчі провадження №55259050 та №58246257 були знищені, у зв`язку із чим надати їх неможливо.

У судове засідання 17.09.2021 учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи не прибули. Проте від представника позивача надійшло клопотання від 17.09.2021 про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи положення частини третьої статті 194, частини третьої статті 268 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

На примусовому виконанні у Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебував виконавчий документ - постанова інспектора Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн.

Постановою державного виконавця від 25.09.2018 ВП №55259050 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 повернуто стягувачу (а.с.5). В постанові державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а здійсненні заходи державного виконавця щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними. Така постанова прийнята державним виконавцем керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Також ОСОБА_1 включений до Єдиного реєстру боржників у межах вказаного виконавчого провадження №55259050 про стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху (а.с.36-37).

В подальшому постанова Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн повторно пред`являлася до примусового виконання.

Відповідно до постанови державного виконавця від 22.08.2019 ВП №58246257 про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII. У змісті постанови зазначено, що борг, виконавчий збір та витрати сплачено повністю (а.с.6).

Також судом встановлено, що позивач звертався 26.04.2021 до відповідача з заявою, на яку Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) листом від 05.05.2021 №15894 надана відповідь про те, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , які станом на 05.05.2021 завершені, зокрема ВП №55259050 завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, ВП №58246257 - на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII.

Також у листі відповідача від 05.05.2021 зазначено, що Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, зокрема пунктом 6 розділу X передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Наведено положення частини першої статті 41 Закону №1404-VIII про те, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (а.с.7).

Не погоджуючись із безпідставним перебуванням у Єдиному реєстрі боржників, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу регламентує статі 307 КУпАП, за якою у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувала постанова інспектора Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції №085879 від 23.08.2016 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 102 грн.

Такий виконавчий документ був виконаний у примусовому порядку при повторному пред`явленні його до виконання в частині стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 102 грн. Відомості про боржника ОСОБА_1 , які містяться в Єдиному реєстрі боржників, внесенні до нього при першому відкритті виконавчого провадження ВП №55259050, тоді виконавчий документ 25.09.2018 повертався стягувачу без виконання. Разом з тим, з огляду на те, що виконавчий документ виконано при повторному пред`явленні його до виконання, то позивач безпідставно не виключений з Єдиного реєстру боржників.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», тут і надалі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункти 4, 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною п`ятою статті 9 Закону №1404-VIII визначено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII, Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

У цій справі судом встановлено, що ОСОБА_1 включений до Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження ВП №55259050 (а.с.36-37).

Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII. Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення №2432/5), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу; Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

За правилами пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, а також пунктом 6 Розділу Х Положення №2432/5, визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Реалізація іншого механізму наповнення Єдиного реєстру боржників та/або вилучення з нього інформації не передбачена.

Суд у цій справі встановив, що виконавче провадження ВП №55259050 завершене 25.09.2018 шляхом повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. За такої підстави відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників системою не виключаються. Проте в подальшому по цьому ж виконавчому документі відкрите нове виконавче провадження №58246257, яке у зв`язку з повним погашенням заборгованості боржником було закінчене на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII, що відповідно до частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII, а також пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5, є підставою для вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Враховуючи встановлені судом обставини про виконання ОСОБА_1 як боржником у виконавчих провадженнях виконавчого документу у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для виключення позивача з Єдиного реєстру боржників. Дії відповідача в частині допущеної бездіяльності щодо невнесення відповідних змін до Єдиного реєстру боржників є протиправними. А тому з метою відновлення прав позивача, суд вважає, що належним і ефективним способом захисту його порушених прав за таких умов є зобов`язання відповідача внести зміни до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про ОСОБА_1 як боржника, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 55259050.

Позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки суд позов задовольняє повністю, то згідно з частиною першою статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір при подані позову до суду в сумі 908,00 грн відповідно до квитанції від 29.06.2021 (а.с.1) підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо не внесення змін до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до Єдиного реєстру боржників щодо виключення з нього відомостей про боржника ОСОБА_1 , внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 55259050.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційним номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вулиця Київська, 3а, місто Тернопіль, 46016, ).

Повний текст рішення складено та підписано 17 вересня 2021 року.

Суддя Чепенюк О.В.