Справа № 140/7573/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/7573/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 31.12.2013 ВП № 39136533.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вимоги про сплату боргу № Ю 45.2.Р.У про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський в користь УПФУ у Володимир-Волинському районі Волинської області 262549, 45 грн. заборгованості зі сплати штрафів (фінансових санкцій), виданій 04.07.2013 року УПФУ у м. Володимир-Волинський та Володимир-Волинському районі 02.08.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 39136533.

31.12.2013 року Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 26 254, 95 грн у ВП № 39136533.

08.01.2014 року тим же відділом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41463960.

Позивач вважає вказані постанови протиправними, оскільки право на стягнення виконавчого збору виникає лише у разі стягнення з боржника сум, що є базою для нарахування виконавчого збору.

Позивач зазначає, що рішенням Управління ПФУ у м.Володимир-Волинський про стягнення штрафних санкцій було скасовано, підстав для винесення державним виконавцем постанов про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження не було.

З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.08.2021 позовну заяву було залишено без розгляду для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2021 було відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду на 01.09.2021.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позову не визнає та зазначає, що діяв в межах повноважень наданих законом, оскільки виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання . В термін наданий для виконання вимоги боржником рішення майнового характеру не було виконане, а тому 31.12.2013 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 26254,95 грн. та 08.01.2014 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеної постанови. З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник позивача не прибув, представник відповідача просив справу роглядати без його участі.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на виконання вимоги про сплату боргу № Ю 45.2.Р.У про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський в користь УПФУ у Володимир-Волинському районі Волинської області 262549, 45 грн. заборгованості зі сплати штрафів (фінансових санкцій), виданій 04.07.2013 року УПФУ у м. Володимир-Волинський та Володимир-Волинському районі 02.08.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 39136533.

31.12.2013 року Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 26 254, 95 грн. у ВП № 39136533.

08.01.2014 року тим же відділом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41463960.

Позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, оскільки на його думку право на стягнення виконавчого збору виникає лише у разі стягнення з боржника сум, що є базою для нарахування виконавчого збору.

Вирішуючи спір, суд у сукупності із установленими обставинами справи виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно з статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження»№606-ХІУ, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Державним виконавцем 02.08.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39136533 та надано боржнику строк до 09.08.2013 самостійно виконати зазначену вимогу. У зазначений строк боржник самостійно зазначену вимогу не виконав.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 31.12.2013), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов`язаних з організацією та

проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" .

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

У разі якщо стягнутої з боржника суми недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, виконавчий збір сплачується пропорційно до стягнутої суми.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше

наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено, що на адресу відповідача 12.12.2013 надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу без виконання.

Державним виконавцем відділу 31.12.2013 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, що підлягала стягненню, яка в подальшому була виділена в окреме виконавче провадження №41463960.

Отже, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

З наведеного слідує, що розмір виконавчого збору залежить від суми, яка підлягає стягненню державним виконавцем, а не від суми, яка була фактично стягнута, як було визначено положеннями Закону №606-ХІУ (в редакції станом на 31.12.2013).

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. (ч.1 ст.28).

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що відповідно до діючої на момент виникнення спірних правовідносин редакції Закону №606-ХІУ стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. При цьому стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є, зокрема, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі частини першої статті 28 Закону №606-ХІУ, якщо виконавчий збір не стягнуто, що має місце в даному випадку. При цьому виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Таким чином, враховуючи, що за виконавчим документом, який був повернутий на підставі п.1 статті 47 Закону України №606-ХІУ, фактично не було стягнуто суму, що підлягала стягненню, тому у державного виконавця були правові підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 31.12.2013 ВП №39136533 та в результаті і постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41463960.

Враховуючи викладене, також не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання дій державного виконавця Новосада Ю.О. при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу № Ю 45.2.Р.У про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський в користь УПФУ у Володимир-Волинському районі Волинської області 262549, 45 грн. заборгованості зі сплати штрафів (фінансових санкцій).

При цьому доводи позивача про те, що борг було скасовано, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до наданих доказів тільки 28.10.2014 стягувачем було проведено списання штрафних санкцій у сумі 262549,45 грн.

З врахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимира-Волинського (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Луцька, 211, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. Д. Ковальчук