Справа № 820/4629/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 820/4629/17

адміністративне провадження № К/9901/18025/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Спірідонова М.О. від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Рєзнікової С.С., суддів Бегунца А.О., Старостіна В.В. від 12 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ПЛЮС» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ПЛЮС» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, Управління), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ заступника начальника Управління від 28 вересня 2017 року №5257 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ПЛЮС» (податковий номер 39223486)».

У позовній заяві позивач наголошував на відсутності правових підстав для прийняття наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адже контролюючий орган визначив терміни проведення перевірки поза межами строку, встановленого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у справі №757/51289/17-к про призначення такої перевірки; також, як зазначає позивач, ухвала слідчого судді про призначення перевірки не відповідає вимогам процесуального закону.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, позов задоволено; скасовано наказ від 28 вересня 2017 року №5257 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що законодавством передбачено право слідчого судді у межах Кримінально-процесуального кодексу України призначити проведення перевірки суб`єкта господарювання, однак ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у справі №757/51289/17-к призначено позапланову документальну перевірку Товариства з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість і податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з контрагентами протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали, відтак визначення оскаржуваним наказом проведення перевірки поза межами встановленого строку є протиправним та свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, по суті вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, адже спірний наказ винесено відповідачем у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом; до того ж, судами залишено поза увагою, що після прийняття оскаржуваного наказу контролюючим органом проведено перевірку, яка оформлена відповідним актом та здійснена з відома та дозволу позивача, тому правові наслідки цього наказу є вичерпаними й його скасування не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, адже такі порушують лише наслідки проведеної перевірки.

Позивач правом на подання заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання процесуальних норм, Верховний Суд виходить з наступного.

За змістом положень підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на час призначення перевірки) контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 78 ПК України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу (його заступник або уповноважена особа) приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за наслідками розгляду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України Стороженка С.В. про призначення документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000461 від 30 липня 2015 року, порушеному за ознаками злочинів, передбачених частинами першою та другою статті 205, частиною третьою статті 209, частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України, постановлено ухвалу від 05 вересня 2017 року у справі №757/51289/17-к, якою призначено документальну позапланову перевірку Товариства з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість і податку на прибуток підприємства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ДП «СДІ-УКРАЇНА» (), ТОВ «КОМПАНІЯ КРАТ» (), ТОВ «СІНТЕЗІС СОЛЮШЕН» (), ТОВ «ЗЕРНО АГРОТОРГ» (), ТОВ «АРОВАНА ВАЙЛЕТ ФЬЮЖН» (), ТОВ «АМРА ГРУП» (), ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (), ТОВ «ФІРМА «ОПТСЕРВІС» (), ПП «ХАРКІВСТАРТСТРОЙ» (), ТОВ «МИРЕНЕРГОКОМ» (), ТОВ «АЛІСТОН» (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСЮ Україна» (), ТОВ «КОМПАНІЯ ТРЕЙД ОЙЛ» (), ТОВ «ЕКСПОМАРКЕТ-ТОРГ» (), ТОВ «ПАРТ-МАРКЕТ» (), ТОВ «ФИНТОРГ» (), ТОВ «СІСТЕМ-ЛІТЛ» (), ТОВ «ЛЕЙКПОРТ» (), ТОВ «ВОРЛД ГРУП» (), ТОВ «ІРПІНСЬКА НОВІТНЯ КОМПАНІЯ» (), ТОВ «УЛЬТАР» (), ТОВ «РИНАКТОРС» (), ТОВ «ПАРТ ЛЮКС» (), ТОВ «РЕНАПРОМСЕРВІС» (), ТОВ «ПОЛІМЕРПЛАСТТРЕЙД» (), ТОВ «СІМЕЙНИЙ ДІМ «ІНДЕМСЕРВІС» (), ТОВ «ЕВРОСЕРВІС ПЛЮС» (), ТОВ «ХАТА КРИТА» (), ТОВ «ГIС КЕПIТАЛ» () за період з 01 січня 2014 року по 10 лютого 2017 року.

На підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України та на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року у справі №757/51289/17-к заступником начальника Управління 28 вересня 2017 року прийнято наказ №5257 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ПЛЮС» (податковий номер 39223486)». Термін проведення перевірки 5 робочих днів, починаючи з 28 вересня 2017 року. Незгода з цим наказом й стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Зміст ухвали про призначення перевірки свідчить про те, що за своїм характером призначена документальна позапланова перевірка характеризується як захід забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія. Проведення перевірки контролюючим органом на виконання ухвали у будь якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

Отже оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової перевірки прийнятий відповідачем з метою збору доказів у межах кримінального провадження.

Вирішуючи справу з подібними правовідносинами, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18 листопада 2020 року (справа №813/5892/15), від 3 лютого 2021 року (справа №826/9464/18) виклала правову позицію, згідно якої наказ, виданий з метою зібрання доказів у кримінальному провадженні, не може бути предметом самостійного оскарження в суді. Позов, предметом розгляду якого є наказ на проведення перевірки, прийнятий на підставі положень підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На переконання Великої Палати Верховного Суду, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у такому випадку слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду.

Керуючись вказаною вище позицією Великої Палати Верховного Суду, враховуючи зміст позовних вимог та суб`єктний склад учасників справи, характер спірних правовідносин, обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням процесуальних норм, адже цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Перелік повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги передбачено у статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) й, зокрема, останньою, з урахуванням приписів частини першої статті 354 КАС України, визначено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Відповідно ж до частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо останню не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведеного касаційний суд вбачає за можливе застосувати положення частини першої статті 354 КАС України, а саме скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій й закрити провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статями 341, 345, 349, 354, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасувати.

Провадження у справі №820/4629/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП ПЛЮС» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва В.П. Юрченко