Справа № 757/31202/20-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Ільєвої Т.Г., за участю секретаря Ємець Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу 757/31202/20-ц за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Корнієнка Максима Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду до поліцейського взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Корнієнка Максима Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що поліцейським взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Корнієнком М.Є. було винесено постанову Серії ДП18 № 727124 від 15.07.2020, у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно та з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в ній відсутнє належне обґрунтування обставин та доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.07.2020 ухвалою суду було відкрито провадження у дані справі.

12.10.2020 від відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначив, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксованим лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС001135 та підтверджується фото та відео, тому твердження позивача є безпідставними, оскільки він діяв в межах та у порядку встановленого законом.

02.11.2020 позивачем було подано заперечення на відзив, в якому останній не погоджувався з твердженнями відповідача, оскільки вони є необґрунтованими.

16.12.2020 позивачем було подано клопотання про визнання доказів недопустимими, оскільки відповідач подав до суду докази, на які посилається у відзиви, не належним чином.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Разом з цим, представником відповідача у відзиві зазначено про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній даних.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд прийшов до наступного.

Так, позивач зазначає, що 15.07.2020 біля 15 години позивач з дотриманням правил дорожнього руху, рухався на власному автомобілі по зазначеній у постанові дорозі у напрямку до м. Києва. Проїжджаючи населений пункт с. Волиця, позивач був зупинений поліцейським взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Корнієнком М.С., який, на думку позивача ігноруючи вимоги п.3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», одразу звинуватив позивача у начебто вчиненому ним, як водієм, в порушенні правил дорожнього руху, у вигляді перевищення швидкості в населеному пункті.

У зв`язку з чим, уповноваженою особою було винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач не погоджується з рішенням уповноваженої особи, оскільки під час керування транспортним засобом жодних вимог правил дорожнього руху він не порушував, адміністративного правопорушення не вчиняв.

Постанова ґрунтується на непередбаченій законом фіксації транспортного засобу в момент правопорушення у відповідності до ч. 3 ст.283 КУпАП та ст.40 закону України «Про національну поліцію України», містить штучно створені та неіснуючі в дійсності елементи об`єктивної сторони події, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду адміністративної справи, тому підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю з наступних підстав.

Насамперед, виходячи зі змісту ст. 251 КУпАП уповноважений орган чи посадова особа встановлює наявність правопорушення. Таке встановлення може здійснюватись, відповідно до цієї ж статті КУпАП, лише на основі будь-яких фактичних даних, які повинні бути зафіксовані передбаченим у статті чином, а саме показаннями певних технічних приладів, поясненнями свідків, особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих тощо.

Так, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 ст. 283 КУпАП України, повинна містити відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, якщо такий запис здійснювався (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

У зв`язку з цим, наявність фіксації транспортного засобу в момент правопорушення, законом передбачено в якості обов`язкового елементу адміністративного провадження, який є невід`ємною частиною постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, у п.5 постанови відповідачем Корнієнком М.С. , зазначено не про фіксацію транспортного засобу, а лише про вимірювання швидкості, тобто транспортний засіб в зазначений в КУпАП спосіб фото- чи відеозаписом не зафіксовано і в постанові про це не зазначено.

Разом з тим, процес та спосіб фіксації правопорушення регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозалису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкцією), згідно якої фіксація службовими особами органів Національної поліції України правопорушень здійснюється шляхом кінозйомки та відеозапису (процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери). Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації.

Проте, оскільки уповноважена особа визначеним в законі чином правопорушення не зафіксувала, то в п.7 своєї постанови «До постанови додається» вказав про факт долучення нагрудної камери, яка за конструктивними особливостями функції фіксації перевищення швидкості, не має .

Таким чином, транспортний засіб в зазначений в КУпАП спосіб фото- чи відеозаписом не зафіксовано, в постанові про це не зазначено і цифрових носіїв фото чи відеофіксації до постанови не долучено.

Разом з тим, у сфері нагляду за безпекою дорожнього руху для службових осіб поліції на даний час передбачено лише один, встановлений спеціальним законом, спосіб фото-відеофіксації правопорушень та її використання.

Як слідує з постанови ДП18 № 727124, вона стосується події у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованої не в автоматичному режимі. Разом з тим, за викладених обставин, навіть зафіксовані працівниками поліції об`єктивні дані за допомогою будь-яких інших, крім працюючих в автоматичному режимі пристроїв, в силу вимог ст. 251 КУпАП, щодо визначеного у ст.40 закону України «Про Національну поліцію» порядку їх (об`єктивних даних) встановлення, допустимими доказами правопорушення бути не можуть.

Частиною 1 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, а доводи позивача є переконливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 33 КУпАП).

Статтею 22 КУпАП передбачена можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення. Згідно цієї статті, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України за №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставіст.22 КУпАП. При цьому слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

На думку суду, під малозначністю правопорушення слід розуміти таку дію чи бездіяльність, що формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

За таких обставин, з огляду на те, що вчинене позивачем правопорушення суд вважає малозначним, та таким яке не несе за собою негативних наслідків.

Окрім цього, відповідачем не в повній мірі надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення позивачем п.12.4. Правил дорожнього руху, а тому суд прийшов до висновку, про задоволення позову в частині накладення адміністративного стягнення та закриттю провадження у адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що понесені та доведені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 420,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління Патрульної поліції у Київській області, яке є відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 241-247, 286, 293, 295-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Постанову поліцейського взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Корнієнка М.Є., серія ДП18 № 727124 від 15.07.2020 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління Патрульної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНКОПП № НОМЕР_1 ,засіб зв`язку НОМЕР_2 .

Відповідач: Поліцейський взводу 2 роти 2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП молодшийо лейтенант поліції Корнієнко Максим Сергійович, адреса: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполева, 19.

Дата складання повного тексту рішення 19.01.2021 року

Суддя Т.Г. Ільєва