Справа № 140/1865/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Київ № 140/1865/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому порядку адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Аванта» про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Волинській області (позивач, ГУ ДПС у Волинській області) звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Аванта» (відповідач, ТОВ «Торговий дім Аванта»), в якому просить:

- стягнути з ТОВ «Торговий дім Аванта» заборгованість з фінансових санкцій у сумі 30 000,00 грн до місцевого бюджету міста Луцьк.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки під час розгляду справи місцезнаходження відповідача змінилось.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою від 02.03.2020 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю двох не оскаржених рішень про накладення штрафних санкцій на ТОВ «Торговий дім Аванта», які не сплачені вчасно та які підлягають примусовому стягненню в судовому порядку.

Через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача про направлення копії позовної заяви з додатками.

Ухвалою від 21.04.2020 у задоволенні згаданого клопотання відмовлено, оскільки позивачем надано докази направлення позовної заяви з додатками на юридичну адресу ТОВ «Торговий дім Аванта» 11.06.2019. При цьому, як встановлено Волинським окружним адміністративним судом в ухвалі від 03.02.2020, зміна відомостей про місцезнаходження юридичної особи відбулась 26.12.2019, натомість, позивачем виконано вимоги ч. 2 ст. 161 КАС України, а відповідач мав можливість та обов`язок отримати поштову кореспонденцію за місцезнаходженням.

Крім того, відповідачу повідомлено про регламентоване КАС України право ознайомитись із матеріалами справи.

Слід звернути увагу на те, що представник позивача ознайомлювався із матеріалами справи на підставі клопотання від 25.06.2019 та надав релевантне клопотання про зупинення провадження у справі від 23.07.2019.

Станом на дату ухвалення даного рішення, жодної заяви по суті або клопотання про ознайомлення матеріали справи не містять, з огляду на що, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

На підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області № 141 від 16.01.2019 службовими особами проведено фактичну перевірку магазину відповідача за адресою вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 7, м. Луцьк, Волинська обл., за результатами якої складено акт перевірки від 29.01.2019 із висновками про порушення позивачем чинного законодавства у сфері торгівлі тютюновими та алкогольними виробами.

На підставі згаданого акту рішенням № 000805-40 від 11.03.2019 до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 10 000,00 грн за факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни та 10 000,00 грн за факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами, за цінами вищими від максимальних роздрібних цін.

У подальшому На підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області № 409 від 04.02.2019 проведено фактичну перевірки магазину відповідача за адресою вул. Грушевського, 1, м. Луцьк, Волинська обл., висновки якої викладено в акті перевірки від 18.02.2019.

За встановлені актом порушення рішенням № 000815-40 від 29.03.2019 до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 10 000 грн за факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

Відповідач оскаржив згадані рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Рішеннями останньої від 27.05.2019 та 03.05.2019 у задоволенні скарг відмовлено, рішення про накладення штрафних санкцій залишено без змін.

Рішення про застосування фінансових санкцій оскаржувались також у судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі № 140/1965/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019, у задоволенні вимог про скасування рішення № 000805-40 від 11.03.2019 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2020 у справі № 140/1890/19 скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2019, у задоволенні вимоги про скасування рішення № 000815-40 від 29.03.2019 відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 21.1 ст. 21 ПК України, Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють спірні правовідносини є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (Закон № 481) та постанова Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 (Постанова № 957).

Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону № 481 встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Постановою № 957 регламентований розмір оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За змістом ч. 2 ст. 17 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, поміж іншого оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень; роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень;

Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (ч. ч. 3, 4 ст. 17 Закону № 481).

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду (ч. 5 ст. 17 Закону № 481).

З урахуванням викладеного, за продаж тютюнових виробів дорожче та/або алкогольних виробів дешевше встановлених цін, контролюючий орган має право накласти штрафну санкцію в розмірі, не меншому за 10 000,00 грн.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 30 000,00 грн виникла на підставі рішень № 000805-40 від 11.03.2019 та № 000815-40 від 29.03.2019.

Оскільки матеріали справи не містять доказів погашення штрафних санкцій, позивачу не вдалось оскаржити згадані рішення в адміністративному та судовому порядках, наявні підстави для примусового їх стягнення у відповідний місцевий бюджет.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, разом з тим - доказів щодо часткового погашення податкового боргу, враховуючи те, що позивачем доведено факт наявності непогашених штрафних санкцій в розміні 30 000,00 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Податкового кодексу України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у даній справі відсутні зазначені витрати, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Аванта» заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень на користь місцевого бюджету міста Луцьк.

3. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (Майдан Київський, 4, м. Луцьк, Волинська обл., 43010, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Аванта» (вул. Олени Теліги, 15, м. Київ, 04112, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко