Справа № 826/9454/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9454/18 Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейрмонтаж» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейрмонтаж» (надалі - ТОВ «Ейрмонтаж») звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС України від 19.12.2017 №440618/37547876 про відмову в реєстрації податкової №21 від 03.11.2017, №478522/37547876 про відмову в реєстрації податкової №26 від 24.11.2017;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейрмонтаж» №21 від 03.11.2017, №26 від 24.11.2017 датою її фактичного надходження.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було визначено конкретний перелік документів, які необхідно надати на підтвердження реальності господарських операцій. При цьому, на пропозицію контролюючого органу ним було направлено пояснення та копії документів, які підтверджували здійснення господарських операцій по спірним податковим накладним. В свою чергу, в порушення вимог законодавства в оскаржуваних рішеннях не зазначено які саме документи складено з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, що свідчить про необґрунтованість таких рішень суб`єкта владних повноважень, оскільки останні не містять чіткої підстави їх прийняття.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Державної податкової служби України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянт наводить нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та фактичні обставини справи.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2017 між ТОВ «Ейрмонтаж» (Підрядник) та ТОВ «Укрекспертінвестпроект» («Український регіональний інститут експертизи інвестицій та проектування») (Замовник) було укладено договір підряду №11117, відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується виконати роботи з монтажу систем вентиляції на об`єкті за завданням Замовника та відповідно до його проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи Підрядника у розмірі та у строки, вказані в Договорі та додатках до нього.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що проектно-кошторисна документація узгоджується сторонами згідно з розрахунком договірної ціни (Додаток №1) та локальним кошторисом (Додаток №2).

Відповідно пункту 3.2 Договору підряду, оплата здійснюється Замовником, шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця згідно наступного плану фінансування:

- 600000,00 грн. протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору;

- 500000,00 грн. до 25.11.2017 включно;

- 150000,00 грн. до 12.12.2017 включно;

- 40000,00 грн. по факту виконаних робіт згідно підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, (форми КБ-2в, КБ-3) протягом 5 банківських днів з дня підписання кінцевого акту приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання вказаних зобов`язань 03.11.2017 (протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору) та 24.11.2017 (до 25.11.2017 включно) Замовник, на підставі виставлених Підрядником рахунків №275 від 01.11.2017 та №286 від 17.11.2017, здійснив оплату на рахунок Підрядника у розмірі 600 000,00 грн. та 500 000,00 грн. відповідно, що підтверджується платіжними дорученнями №1465 від 03.11.2017 та №1583 від 24.11.2017 відповідно.

На виконання вимог п. 187.1 ст. 187 ПК України, у зв`язку з отриманням попередньої оплати, позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкові накладні №21 від 03.11.2017 на суму 600 000,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 100 000,00 грн.) та №26 від 24.11.2017 на суму 500 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн.) на отримувача (покупця) ТОВ («Український регіональний інститут експертизи інвестицій та проектування» «Укрекспертінвестпроект».

Згідно квитанцій № від 04.12.2017 та № від 08.12.2017 спірні податкові накладні прийнято, проте їх реєстрацію зупинено.

В якості підстави зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:43.22.12-00.00. <%REFINE%>. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

12.12.2017 ТОВ «Ейрмонтаж» подано відповідачу повідомлення № 1 та № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено, з відповідними копіями документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по спірним податковим накладним.

За результатами розгляду поданих позивачем пояснень та документів Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення №440618/37547876 про відмову в реєстрації податкової №21 від 03.11.2017 та №478522/37547876 про відмову в реєстрації податкової №26 від 24.11.2017.

Підставою прийняття таких рішень зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття таких рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі законодавство наведено у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).

Пунктами 12 - 14 Порядку №1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку №1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік документів) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому, за змістом пункту 1 Вичерпного переліку документів для кожного із підкритеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, а конкретно зазначати відповідний підпункт, в межах якого й закріплений конкретний критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної.

Така вимога є цілком обґрунтованою, з огляду на те, що по-перше від розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної; по-друге, тільки визначивши критерій, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.

Отже, для кожного під критерію пункту 6 критерію Критеріїв оцінки ступеня ризиків передбачений самостійний список документів, за умови подання якого приймається рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому загальне посилання на «вичерпний перелік» документів контролюючим органом не є достатнім, а перелік документів, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення контролюючим органом, повинен бути конкретизованим та чітким.

Всупереч зазначеному, у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних контролюючим органом не вказано ні конкретного критерію (відповідного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків), ні конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Натомість платником податків надано податковому органу пояснення та копії документів, які в повному та достатньому обсязі підтверджували реальність здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, на момент виникнення спірних правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29 березня 2017 року № 190 (далі - Постанова № 190).

За змістом Постанови № 190 комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Колегія суддів зазначає, що всупереч визначеним у спірних рішеннях підставам їх прийняття, контролюючим органом не зазначено, які саме документи складені із порушенням законодавства та які саме порушення вбачає контролюючий орган, як і не зазначено причини та мотиви, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції наголошує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки ступеня ризиків, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 0340/1478/18.

Таким чином, оскільки відповідачем не вказано якому саме критерію ризикованості платника податку відповідав позивач, а також не зазначено які документи, з тих, що були надані платником податку, складені із порушенням законодавства, або яких документів позивачем не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що прийняті контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, були прийняті відповідачем всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції та не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко