Справа № 620/4377/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/4377/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Борисенко А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Садовського Є.А., представника відповідача Роєнка О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с про призначення позивача на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його переведення на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, відбулося без його згоди та рапорту на переведення, а за рапортом заступника начальника-начальника кримінальної поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 від 01.03.2021 та поданням ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 в порядку статті 65 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) Закону України «Про Національну поліцію», тому вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивача переміщено на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в межах чинного законодавства. Зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 65 Закону України «Про національну поліцію» підставою для переведення позивача повинен бути не рапорт позивача, а ініціатива прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, у зв`язку з більш ефективною службою та виходячи з інтересів служби. Тому, видаючи наказ від 01.03.2021 № 57 о/с, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про Національну поліцію».

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Закон України «Про Національну поліцію» не врегульовує випадки коли переведення відбувається або в межах однієї місцевості або переведення до іншої місцевості. При цьому, відповідно до статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника, що не було враховано відповідачем. Позивач зазначає, що фактично у даному випадку мала місце реорганізація органу шляхом скорочення Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та утворення Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, однак він не був звільнений відповідачем відповідно до частини першої статті 40 КЗпП України та пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а переведений на іншу посаду в порядку статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» без його згоди, у зв`язку з чим були порушені його права.

Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 07.11.2015 ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України та з 15.09.2017 перебував, зокрема, на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівської області, що підтверджується копією наказу ГУНП в Чернігівської області від 15.09.2017 № 241о/с (а.с. 23).

У зв`язку з винесенням наказу Національної поліції України від 23.12.2020 № 1022 та скороченням Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, відповідачем було попереджено позивача про можливе наступне вивільнення із займаної посади після закінчення двомісячного терміну з дати ознайомлення згідно з пунктом 1 статті 40, статтею 49-2 КЗпП України, пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 22).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с капітана поліції ОСОБА_1 було призначено старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад у розмірі 2500,00 грн., звільнивши його з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівської області, з 05.03.2021 (а.с. 12).

Підставою для прийняття спірного наказу слугували: рапорт заступника начальника ГУНП в Чернігівський області - начальника кримінальної поліції полковника поліції ОСОБА_2 від 01.03.2021 та подання ГУНП в Чернігівський області про призначення на посаду ОСОБА_1 від 01.03.2021 (а.с. 54, 55).

Вважаючи вказаний наказ протиправними, а свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) та Порядком підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235 (далі - Порядок № 1235).

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами частини першої статті 65 Закону переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 65 Закону посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції. Випускники вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, призначаються на відповідні вакантні посади безпосередньо після закінчення навчання в цих навчальних закладах. Поліцейський, переміщений з вищої посади на посаду, нижчу ніж та, яку він займав, у подальшому просувається по службі з дотриманням вимог, визначених цим Законом, а звільнений з посади в дисциплінарному порядку, - після зняття дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 65 Закону переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

За приписами пункту 8 частини десятої статті 62 Закону поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 60 Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Статтею 32 КЗпП України визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Тобто, переведення відрізняється від переміщення тим, що при переведенні працівнику доручається та ж сама або інша робота на іншому підприємстві, або робота на цьому ж підприємстві, але в іншій місцевості. Водночас, при переміщенні працівник залишається на тому ж підприємстві, в установі, організації, але іншому робочому місці, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 420/5192/18 та від 11.08.2020 у справі № 620/2624/19.

Згідно з правовою позицією, висловленою колегією суддів Верховного Суду України у своїй постанові від 17.02.2015 (справа № 21-8а15), за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки, Закон не врегульовує випадки, коли переведення відбувається або в межах однієї місцевості або переведення до іншої місцевості, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення КЗпП України.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівської області (м. Бахмач Чернігівської області).

В той же час, відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с позивача було призначено старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (м. Ніжин Чернігівської області).

Таким чином, суд зазначає, що вищевказаним наказом здійснено саме переведення позивача, так як йому доручено роботу в іншій місцевості, у розумінні статті 32 КЗпП України.

За змістом статті 33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. У випадках, зазначених у частині другій цієї статті, забороняється тимчасове переведення на іншу роботу вагітних жінок, жінок, які мають дитину з інвалідністю або дитину віком до шести років, а також осіб віком до вісімнадцяти років без їх згоди.

У відповідності до частини третьої статті 59 Закону рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною четвертою статті 59 Закону передбачено, що видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235 затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок), та Перелік документів з питань проходження служби.

Положеннями пунктів 1-3 Порядку передбачено, що видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 передбачено наступні документи з питань проходження служби: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 № 650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України, вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.

Згідно вказаної Інструкції, зокрема, рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання; подання - документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ; доповідна записка - документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій.

За встановленими обставинами, позивач не подав рапорт про переведення.

Суд відмічає, що оскаржуваним наказом здійснено саме переведення позивача, так як йому доручено іншу роботу в іншій місцевості без його згоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ ГУНП № 57 о/с від 01.03.2021 про призначення позивача на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки переведення на роботу в іншу місцевість відбулося без його згоди.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01.03.2021 № 57 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.09.2021.

Суддя В.О. Непочатих