Справа № 826/13846/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в контексті ст. 24 Конституції України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити з 01.01.2017 перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при вирішенні звернення позивача як дискримінаційні щодо перерахунку пенсії яке було подано до відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 27 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що позивач не відповідає критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби, у зв`язку з чим положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюються.

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 27 грудня 2018 року за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 XII зі змінами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 27 грудня 2018 року відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції вказав, що Конституційний Суд України, доходячи висновку про неконституційність наведених положень ураховував різний рівень соціального забезпечення саме серед військовослужбовців, при цьому, позивач не відноситься до осіб, щодо яких застосовується положення ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки він брав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованих формувань та не під час проходження військової служби.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного судового рішення у формі ухвали. Посилаючись на викладені доводи, вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявна потреба у прийнятті нового судового рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду без змін та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції і безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 1993 року.

З 22 липня 1987 року він працював на посаді майстра в Управлінні будівництва Чорнобильської АЕС, з 24 квітня 1988 року в ПО «Спецатом», що підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці, довідкою ПО «Спецатом» № 367 про дохід за 1988 - 1991 роки, довідкою № 03-111 від 04 квітня 2001 року та іншими документами, які містяться в матеріалах справи.

08.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про проведення з 01.10.2017 перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 22.06.2018 № 26976/02/К-2335 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку з підстав неналежності позивача до категорії осіб, зазначених в постанові Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 851 від 15.11.2017.

Не погодившись з вказаним діями пенсійного органу, позивач оскаржив їх в судовому порядку, проте рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 27 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В подальшому, з огляду на прийняття 25 квітня 2019 року Конституційним судом України рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), позивач звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я регламентовано Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Частиною 3 статті 59 Закону № 796-XII, у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006 № 231-V було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, вказаною нормою Закону № 796-XII було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) №1-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Частиною першою статті 361 КАС передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 5 цієї статті однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В спірному випадку рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018, яке просить переглянути ОСОБА_1 у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні його позову, відповідно, це судове рішення не підлягало виконанню.

Відтак, зважаючи на приписи п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС, за якими підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, враховуючи, що судове рішення, яке просить переглянути заявник не підлягало виконанню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду у зв`язку з виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного суду від 17.12.2019 у справі №808/2492/18, який, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, має враховуватись судами.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2015 у справі №826/6780/15 встановлено, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі невоєнізованих формувань цивільної оборони, а не під час проходження військової служби.

Отже, рішення Конституційного Суду від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) №1-р(II)/2019 взагалі не впливає на кінцеве рішення у спірних правовідносинах.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлені всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування її не вбачається.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 361 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова