Справа № 237/1392/21
Суддя: Сенаторов В. А.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа номер 237/1392/21
Номер провадження 2-а/237/26/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.,

при секретарі судового засідання Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Курахове адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Курахівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Курахівської міської ради, в якому позивачка просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 6800 гривень за ч. 2 ст. 156 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 22.04.2021 року відповідачем було складено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн., у зв`язку з тим, що вона продала тютюновий виріб особі, яка не досягла 18 років, а саме гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що при розгляді справи відповідачем не були належним чином досліджені обставини про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як дії по продажу тютюнового виробу фактично були спровоковані працівником Національної поліції. Додає, що вона була введена в оману працівником Національної поліції, щодо наслідків вчиненого нею правопорушення.Поліцейський завірив її, що буде застосоване попередження, про грошове стягнення її не попередив, і тому пояснення позивач підписала, не читаючи. Адміністративною комісією при розгляді справи не надано оцінку відсутності жодних доказів реалізації товару неповнолітній, яка не була присутня та не опитана під час засідання. Сигарети як речові докази поліцейським у покупця в присутності позивача не вилучалися, їх огляд не проводився. Факт оплати покупцем товару також нічим не підтверджений.

На підставі викладеного позивач вважає, що вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, є недоведеним, а постанова про накладення на неї адміністративного стягнення є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

14.07.2021 року Курахівська міська рада Мар`їнського району Донецької області надіслала суду відзив на позовну заяву про скасування постанови № 11 від 22.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, подана в порядку ст. 286 КАС України. Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Обґрунтовує свій відзив тим, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Курахівської міської ради розглядає справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних у них доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів про вчинене адміністративне правопорушення, пояснення позивача та свідка ОСОБА_2 , переданих посадовими особами органів поліції.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її відсутності, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 11 від 22.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 30.03.2021 року о 17:00 год., знаходячись на робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 продала неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сигарети «Strong» вартістю 41,00 гривня, чим порушила ч. 2 ст. 156 КУпАП. Адміністративна комісія постановила гр. ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 6800, 00 гривень.

З протоколу адміністративного правопорушення серії ГП №232620 від 30.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 30.03.2021 року о 17:00 год., знаходячись на робочому місці у магазині «Табак» ТОВ «Донецька логістична компанія» м. Гірник, вул. Совєтська 23, продала неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сигарети «Strong» вартістю 41,00 гривня.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона проходить стажування на посаду продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «Донецька логістична компанія». Приблизно о 17:00 год. 30.03.2021 року вона знаходилась на робочому місці. В магазин зайшла невідома мені дівчина та замовила пачку сигарет «Strong». На вид вона виглядала повнолітньою і позивачка не спитала у неї документів, продала вказані тютюнові вироби за 41 грн. Чек не видавала.

З пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 30.03.2021 рокуо 17:00 годині в магазині «Табак» в м. Гірник вона придбала пачку сигарет «Strong» вартістю 41 гривня. Після чого пішла на дитячий майданчик, де її зупинив працівник Національної поліції.

Згідно протоколу засідання від 22.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення адміністративна комісія при виконавчому комітеті Курахівської міської ради ухвалила притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 06.12.1988 року по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (рішення ЄСПЛ від 24.11.2000 року у справі «Дактарас проти Литви»).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 283 КАС України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП (ч. 1 ст. 218 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про доведення винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Підставою винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення № 11 від 22.04.2021 року відносно позивача за ч. 2 ст. 156 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №232620 від 30.03.2021 року, письмові пояснення позивача та неповнолітньої особи. До протоколу не долучено такий розрахунковий документ, що підтверджує факт продажі тютюнових виробів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Проте відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідачем не було встановлено чи є позивач працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Належними доказами існування трудових відносин працівника і власника (роботодавця) є трудовий договір (контракт), відповідний наказ про прийняття працівника на роботу тощо. Як докази цієї обставини можуть оцінюватись і публічні відомості, які роботодавець надає державним органам і органам місцевого самоврядування у формі статистичної, податкової звітності. Самі по собі пояснення осіб про перебування у трудових відносинах з будь якою особою суб`єктом підприємництва може бути беззаперечним доказом лише за наявності вказаних вище письмових доказів, які необхідно розглядати у їхній сукупності. Відповідач не з`ясував під час ухвалення свого рішення характер трудових відносин і правовий статус позивача, як суб`єкта адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП. Відповідальність за цією статтею передбачена лише для працівників підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі, жодного допустимого доказу на користь того, що позивач є таким працівником під час ухвалення оскаржуваного рішення відповідачем досліджено не було.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин, в межах п. 3. ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 2, 9, 229, 268, 251, 283, 286, КУпАП, ст. ст. 7, 9, 213, 218, 245, 255, 280, 283, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Курахівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного № 11 від 22.04.2021 року, складену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Курахівської міської ради, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень за ч. 2 ст. 156 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.А. Сенаторов