Справа № 140/10052/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10052/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення №341 від 09.09.2021 «Про затвердження складу громадської ради при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради».

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області №341 від 09.09.2021 «Про затвердження складу громадської ради при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради».

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач вказує на очевидні ознаки неправомірності оскаржуваного рішення. Зазначає що предметом спору у даній справі є рішення Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення №341 від 09.09.2021, яким було вирішено затвердити склад громадської ради при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради. Відповідно до вказаного рішення до складу громадської ради увійшли 31 представник громадськості, в тому числі і позивач. Вказує на те, що склад громадської ради був затверджений в супереч постанові Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №353 до якої було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2020 №996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики», а отже нечинним з підстав викладених у позовній заяві. Просить заяву задовольнити.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як визначено частиною першою статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець визначив лише дві підстави, за наявності яких суд може забезпечити позов, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову; очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності, якими порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду. Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

З наведеного слідує, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника (пункт 3 частини першої статті 152 КАС України). Суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 у справі №640/9167/19.

Судом встановлено, що позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №341 від 09.09.2021 «Про затвердження складу громадської ради при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради».

Суд враховує співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову та зазначає, що застосування даного заходу забезпечення позову фактично призведе до вирішення по суті позовних вимог. Крім того, посилання позивача на протиправність даного рішення суд розцінює передчасним, оскільки вказана обставина підлягає встановленню під час судового розгляду справи. Доказів очевидної протиправності спірних рішень матеріали позовної заяви не містять.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що даний спосіб забезпечення позову є фактичним вирішенням позовних вимог на період розгляду справи, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.

Отже, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених заявником у його обґрунтування, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 не наведено обставин, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому суд зазначає, що правовий інститут забезпечення позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Отже, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання протиправними та скасування рішення відмовити повністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Мачульський