Справа № 420/11263/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС в Одеській області щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» з бюджету помилково сплачених грошових коштів в у розмірі 11000,00 грн. та у розмірі 187000,00 грн.;

- зобов`язати Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС в Одеській області підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» помилково сплачених грошових коштів у розмірі 11 000,00 грн. та у розмірі 187 000,00 грн. шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.03.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» мало намір сплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд» кошти за виконану роботу згідно договору №04-01/1 від 04.01.2021 року. Водночас при здійсненні перерахування коштів зі свого власного поточного рахунку, позивачем відповідно до платіжних доручень №265 на суму 11 000, 00 грн., та №266 на суму 187 000, 00 грн. було помилково перераховано кошти на електронний рахунок ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд (UА 0350547) замість його поточного рахунку. Водночас Головне управління ДПС в Одеській області відмовилось повернути кошти позивачу, вважаючи, що відповідний механізм не передбачений Податковим кодексом України, оскільки йдеться про повернення коштів, які були сплачені на рахунок іншого суб`єкта, а не до бюджету, як податок.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року адміністративну справу №420/11263/21 судом було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

04.08.2021 року через канцелярію суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що у Податковому кодексі України, не передбачено процедури перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів на рахунок іншого суб`єкта господарювання.

Державною податковою службою України відзиву на адміністративний позов надано не було.

19.08.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» було подано до суду відповідь на відзив Головного управління ДПС України в Одеській області, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Заперечень на відповідь на відзив податковим органом надано не було.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом у справі встановлено наступне.

05.03.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» відповідно до платіжних доручень №265 на суму 11 000, 00 грн., та №266 на суму 187 000, 00 грн. перерахувало на електронний рахунок ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд (UА 0350547) кошти за договірними зобов`язаннями.

Водночас, як зазначає позивач ним було помилково вказано замість поточного банківського рахунку контрагента, його електронний рахунок ПДВ (UА 0350547).

З огляду на зазначене, 26.03.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» звернулось до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про повернення на його поточний рахунок у банку помилково сплачених коштів на електронний рахунок ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд (UА 0350547).

Водночас листами від 31.03.2021 року, від 09.04.2021 року позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви та зазначено, що Податковим кодексом України не передбачено процедури перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів на рахунок іншого суб`єкта господарювання.

Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління ДПС в Одеській області щодо неповернення товариству з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» з бюджету помилково сплачених грошових коштів в у розмірі 11000,00 грн. та у розмірі 187000,00 грн. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив Головного управління ДПС в Одеській області, відповідь позивача на відзив та інші письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 14.1.182 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що помилково сплачені грошові зобов`язання це - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

При цьому, підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3 статті 43 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з пунктом 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за №370/33341 (далі Порядок №60).

Згідно положень розділу III Порядку №60 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу (пункт 1 Розділу ІІІ).

У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:

на поточний рахунок платника податку в установі банку;

на єдиний рахунок (у разі його використання);

на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету;

у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету (пункт 2).

Згіно положень пункту 3 Порядку №60 у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення, який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.

Внесення до Журналу інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді, здійснюється працівником підрозділу, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу (п. 4).

Заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу.

Відповідно до приписів пункту 5, якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.

У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Після внесення до Журналу відмітки підрозділу територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з погашення боргу, проставляє у Журналі відмітку про наявність або відсутність податкового боргу та правомірність або неправомірність за таких умов повернення коштів.

У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з погашення боргу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

На підставі вищенаведених норм суд доходить висновку, що платник податків має право на повернення грошового зобов`язання, яке сплачене ним до відповідного бюджету.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» при проведенні розрахунків по господарським операціям з товариством з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд» було допущено помилку у платіжних дорученнях №265 на суму 11000,00 грн., та №266 на суму 187000,00 грн., та замість поточного рахунку контрагента помилково вказано його електронний рахунок ПДВ UА0350547, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) у м. Києві.

Тобто позивач не сплачував ПДВ до відповідного бюджету, оскільки згідно з банківськими виписками, що є у матеріалах справи, грошові кошти сплачені на рахунок ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд».

Як вбачається з електронного кабінету ТОВ «Авіс-Шляхбуд» на його електронний рахунок було зараховано кошти у розмірі 198 000, 00 грн., які перераховано товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд». При цьому сторонами у справі не заперечується, що вищезазначені кошти не поповнили ліміт ТОВ «Авіс-Шляхбуд» в системі адміністрування ПДВ, оскільки такі кошти були перераховані з поточного рахунку ТОВ «Універсал монтаж буд».

Правові основи оподаткування ПДВ встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Основні принципи функціонування СЕА ПДВ визначено ст. 200-1 ПК України і пунктами 33, 34 і 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та регламентовано Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569).

Рахунок у СЕА ПДВ - рахунок, відкритий автоматично на безоплатній основі платнику ПДВ в Державній казначейській службі України, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 ст. 200-1 Кодексу (пункт 4 Порядку № 569).

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок в СЕА ПДВ, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 ст. 200-1 ПК України та погашення податкового боргу з ПДВ.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 43.4-1 ст. 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 2001.5 статті 2001 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин дає підстави вважати, що надміру сплачені кошти, які було сплачено до бюджету з електронного рахунку платника податку в рахунок сплати його податкових зобов`язань з ПДВ, підлягають поверненню виключно на рахунок СЕА ПДВ платника.

Суд звертає увагу на те, що повернення коштів з електронного рахунку платника податку на його поточний рахунок здійснюється у порядку, встановленому пунктом 2001.6 статті 2001 Податкового кодексу України та порядку 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569.

Так, якщо платник виявив бажання перерахувати (повернути) на поточний рахунок надміру зараховані кошти на електронний рахунок, то він зобов`язаний заповнити та подати у складі податкової декларації з ПДВ заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у СЕА платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4) (далі додаток (Д4)).

У такому випадку у додатку (Д4) платник зобов`язаний заповнити таблицю про відомості щодо суми коштів на рахунку у СЕА, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету для сплати податкових зобов`язань за відповідний звітний період (далі таблиця про відомості).

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неможливість повернення коштів з рахунку в СЕА на поточний рахунок платника, з урахуванням того, що гроші вже зараховані на ПДВ-рахунок іншої особи. А ПДВ-рахунок це рахунок платника (рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі п. 4 Порядку № 569), а не бюджетний рахунок.

Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що (підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платника у системі електронного адміністрування ПДВ, реєстр, в якому зазначається назва платника, податковий номер, та ІПН платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету, на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 5 робочих днів після граничного терміну, встановленого ПК України для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету чи на поточний рахунок платника податку.

Таким чином, кошти, які зараховані на рахунок в СЕА ПДВ повертаються виключно на рахунок його власника, який їх помилково перерахував за його відповідною заявою. Підприємство, яке випадково переплутало поточний та електронний рахунок ПДВ свого контрагента, не може повернути ці кошти на свій власний поточний рахунок за своєю заявою. Для цього немає відповідного правового механізму. Списання коштів з ПДВ-рахунку відбувається в суворо визначених законодавчих випадках коли посадові особи ДПС подадуть Казначейству реєстри на списання коштів з ПДВ-рахунку та у визначеній цими реєстрами сумі (Порядок електронного адміністрування ПДВ, затверджений постановою КМУ від 16.10.2014 року №569). Іншого механізму повернення цих коштів ПК України не передбачено. Податковим кодексом також не передбачено перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на поточний або рахунок в СЕА ПДВ іншого платника.

Аналогічна правова позиція була висловлена Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 15 червня 2021 року по справі №280/771/21.

За таких умов позивач може повернути помилково перераховані коштів, якщо звернеться до свого контрагента, а той в свою чергу вчинить відповідні дії задля повернення йому на поточний рахунок сплачених позивачем коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 241, 242, 243, 246, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал монтаж буд» (65066, м. Одеса, вул. 48-А лінія, 2-б) до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс-Шляхбуд» (65025, м.Одеса, вул. Кримська, 72А, кв.61) про визнання протиправною бездіяльністю, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.