Справа № 160/11353/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
12.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу обслуговування громадян №921 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 23.03.2021 року з врахуванням оптимального заробітку за 60 календарних місяців з періоду з 03.07.1984 року по 06.05.1985 року, та з 11.04.1989 року по 02.09.2000 року, згідно наданих архівних довідок від 25.02.2021 року №№78, 79, 80, 81, 82, 75, 76, 77.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.03.2021 року він звернувся до відділу обслуговування громадян №221 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з долученням до матеріалів пенсійної справи архівних довідок про розмір заробітної плати за час роботи в Російській Федерації за період з 1984 р. по 2000 р., витягів про прийняття та звільнення мене з роботи. Рішенням відповідача від 30.03.2021 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії від 30.03.2021 року, оформленого "Про надання інформації" зазначено, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії згідно статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. у зв`язку з тим, що в архівних довідках про заробітну плату, виданих Архівним відділом адміністрації Клетського муніціпального району Волгоградської області від 25.02.2021 року №78, 79, 80, 81, 82 за періоди з квітня 1984 року по травень 1985 року, з квітня 1989 року по вересень 2000 року, не зазначено ім`я та по-батькові, що не відповідає даним паспорта. Вважає дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії незаконними. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 18.08.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
16.08.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому він з вимогами, викладеними у позовній заяві не погоджується з наступних підстав. ОСОБА_1 24.03.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, разом з заявою було надано архівні довідки від 25.02.2021 року № 78, 79, 80, 81, 82 за період з квітня 1984 року по травень 1985 року та з квітня 1989 року по вересень 2000 року, у яких ім`я та по-батькові зазначено в скороченому вигляді, тобто ініціалами, що унеможливлює визначити, що наданні довідки належать саме ОСОБА_1 . Крім того в архівній довідці №76 на яку посилається позивач зазначається, що наказ про прийняття на роботу за період з 05.07.1984 року по 06.05.1985 року, надати не має можливості. В відомостях про нарахування заробітної плати відпрацьовані дні ОСОБА_2 - з квітня 1984 року лише 26 днів. Інших даних щодо нарахування ОСОБА_2 заробітної плати не надано. Архівною довідкою №77 визначено, що з 11.04.1989 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду тракториста, з 02.09.2000 р. звільнений. Зобов`язано бухгалтера розрахувати ОСОБА_1 за фактично відпрацьовані дні, а саме з 1999 року по 2000 рік- лише 36 робочих дні, в 2000 році - 15 робочих днів. Отже за відсутності первинних документів, що встановлюють тотожність особи документам та розбіжність в відпрацьованих днях, здійснити перерахунок пенсії згідно наданих документів ОСОБА_1 в Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відсутні законні підстави. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.01.2021 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.
24.03.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою за №736, в якій просив перерахувати пенсію у зв`язку з долученням до матеріалів пенсійної справи архівних довідок про розмір заробітної плати за час роботи в Російській Федерації за період з 1984 р. по 2000 р., витягів про прийняття та звільнення його з роботи.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.
За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).
Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).
Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до підпункту «б» пункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 30.04.2002р. №224/30 (далі - Порядок №224/30, чинний на час видачі позивачу довідок про заробітну плату) до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, довідка про заробіток особи (додатки 1,2), а в разі, коли законодавством передбачено необхідність підтвердження заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, - інформація про заробіток особи із системи персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 3.
У Додатку №1 до цього Порядку №224/30 передбачено, що в довідці про заробітну плату повинно бути зазначено, що така довідка видана на підставі особових рахунків за певні роки.
Відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням сум його заробітної плати в Совхозі "Первое мая" за період з 03.07.1984 року по 06.05.1985 року, та з 11.04.1989 року по 02.09.2000 року, посилаючись на те, що в архівних довідках не зазначено ім`я та по батькові позивача, як в паспорті, а зазначено лише ініціали.
Відповідно до архівних довідок від 25.02.2021 №№ 78, 79, 80, 81, 82, виданих Архівним відділом Адміністрації Клетського муніціпального району Волгоградської області про заробітну плату за період роботи позивача в період з 03.07.1984 року по 06.06.1985 року, і в період з 11.04.1989 року по 02.09.2000 року вбачається, що позивач отримував заробітну плату в Совхозі "Первое мая", у вказаних довідках зазначені підстави їх видачі, відомості про проведення відрахувань податку з доходів фізичних осіб і відрахування в Пенсійний фонд, щодо грошової одиниці нарахування заробітної плати (в рублях), а також інформація, що інші з прізвищем на ініціалами ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в відомостях про нарахування заробітної плати не значаться.
В архівній довідці, виданій Архівним відділом Адміністрації Клетського муніціпального району Волгоградської області від 25.02.2021 року №75 зазначено, що (мовою оригіналу) «Совхоз «Первое мая» Клетского района Волгоградской области преобразован в акционерное общество закрытого типа «Первое мая» /постановление главы администрации района от 15.01.1993 г№ 13/. Основание: Ф.168, Оп.1, Д. 19, Л. 17».
Зі змісту довідок, зокрема від 25.02.2021 №№ 78, 79, 80, 81, 82, виданих Архівним відділом Адміністрації Клетського муніціпального району Волгоградської області вбачається, що вони видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені довідки завірені печатками вказаного підприємства, містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача за період з 03.07.1984 року по 06.06.1985 року, і період з 11.04.1989 року по 02.09.2000 року.
В ході розгляду справи судом встановлено, що вказані довідки, на підставі яких позивач просив здійснити обчислення пенсії, видані на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, які в даному випадку і є первинними документами.
У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «...» перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський Суд з прав людини (справи «Суханов та Ільченко проти України», «Кечко проти України», "Федоренко проти України") з урахуванням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "iснуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасувати рішення Відділу обслуговування громадян №921 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.03.2021 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 24.03.2021 року з врахуванням оптимального заробітку за 60 календарних місяців з періоду з 03.07.1984 року по 06.05.1985 року, та з 11.04.1989 року по 02.09.2000 року, згідно наданих архівних довідок від 25.02.2021 року №№78, 79, 80, 81, 82.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 23.03.2021 року задоволенню не підлягають, оскільки як було встановлено судом позивач звернувся до відповідача із заявою №736 про здійснення перерахунку пенсії 24.03.2021 року, а не 23.03.2021 року.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії згідно архівних довідок №№75, 76, 77, суд зазначає наступне.
В архівній довідці №75 від 25.02.2021 року, на яку посилається позивач, зазначається про перетворення юридичної особи.
В архівній довідці №76 на яку посилається позивач зазначається, що наказ про прийняття на роботу за період з 05.07.1984 року по 06.05.1985 року, надати не має можливості. В відомостях про нарахування заробітної плати відпрацьовані дні ОСОБА_2 - з квітня 1984 лише 26 днів. Інших даних щодо нарахування ОСОБА_2 заробітної плати не надано.
Архівною довідкою №77 визначено, що з 11.04.1989 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду тракториста, з 02.09.2000 року звільнений. Зобов`язано бухгалтера розрахувати ОСОБА_1 за фактично відпрацьовані дні, а саме з 1999 року по 2000 рік - лише 36 робочих дні, в 2000 році - 15 робочих днів.
Слід зазначити, що довідки від 25.02.2021 року №№76, 77, 75 видані на підтвердження стажу роботи позивача, проте спірним питанням не є зарахування певних періодів роботи до стажу позивача, тоді як предметом розгляду в даній справі є перерахунок відповідачем пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної в архівних довідках.
Так, у вказаних довідках, на підставі яких позивач просив здійснити обчислення пенсії, відсутня інформація, що вони видані на підставі особових рахунків, тому в даному випадку відсутні підстави вважати їх первинними документами для врахування заробітної плати при перерахунку пенсії позивача, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 681,00 грн.
Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна