Справа № 0910/246/2012
Суддя: Драч Д. С.
Дата ухвалення: 2021-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0910/246/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Драч Д.С.,

за участі секретаря судового засідання Борисової О.М.,

представника скаржника Лазоришина І.І.,

представника ДВС Сіреджука І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Косівського районного суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012 за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради про скасування рішення про влаштування приватного кладовища було увалено, зокрема, визнати нечинними дії Бабинської сільської ради щодо влаштування приватного кладовища та скасувати рішення Бабинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 20.01.2011 року №5 в частині дачі дозволу церковній громаді церкви «Вознесіння Господнього» в с.Бабин на виготовлення проекту щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 в с.Бабин, куток Центр з ведення особистого селянського господарства для розміщення кладовища (обслуговування кладовища).

На виконання зазначеного рішення було видано два виконавчих листа - щодо скасування рішення Бабинської сільської ради від 20.01.2011 року №5 та стягнення з сільської ради судових витрат в користь заявника. Косівський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції неодноразово відмовляв у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом про визнання нечинними дій Бабинської сільської ради щодо влаштування приватного кладовища. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження ДВС вважало неправильне оформлення виконавчого документа судом, а також інші обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Ухвалою Косівського районного суду від 06.04.2021 року заявнику було поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання, а в частині внесення змін до виконавчого листа відмовлено.

11.05.2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, мотивуючи відсутністю заходів примусового виконання рішення.

Скаржник вважає дії ДВС щодо повернення виконавчого листа протиправними, посилаючись на те, що рішення Косівського районного суду від 10.07.2012 року складається з двох частин: суд визнав не чинними дії Бабинської сільської ради щодо влаштування приватного кладовища; скасував рішення Бабинської сільської ради №5 від 20.01.2011 року. Так як суд визнав не чинними дії Бабинської сільської ради щодо розміщення приватного кладовища на земельній ділянці 0,5809 га, що була призначена для ведення особистого селянського господарства, саме в цій частині відповідно до ст.ст.4,63 ЗУ «Про виконавче провадження» ДВС зобов`язана виконати рішення суду, тобто «…не вчиняти дії, направлені на зміну цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства та розміщення кладовища…».

За рішенням, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевірити виконання рішення боржником (ч.1 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження»). Саме у цьому та у виконанні вимог розділу VIII ЗУ «Про виконавче провадження» полягають заходи примусового виконання рішення суду.

Скаржник просить зобов`язати Косівський РВ ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню постанови Косівського районного суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012 та виконати це рішення суду.

Представник скаржника Лазоришин І.І. в судовому засіданні скаргу підтримав повністю та просив суд її задовольнити, мотивуючи тим, що у 2009 році було ухвалено рішення про встановлення санітарної зони між земельною ділянкою ОСОБА_1 та сільським кладовищем. У подальшому, частину земельної ділянки, яка була буферною зоною між земельною ділянкою ОСОБА_1 та сільським кладовищем, викупила місцева релігійна громада, яка ініціювала питання про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки для облаштування приватного кладовища, що слугувало підставою для оскарження відповідно рішення Бабинської сільської ради до Косівського районного суду, який ухвалив постанову від 10.07.2012 року, якою скасував рішення Бабинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 20.01.2011 року №5 в частині дачі дозволу церковній громаді церкви «Вознесіння Господнього» в с.Бабин на виготовлення проекту щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 в с.Бабин, куток Центр з ведення особистого селянського господарства для розміщення кладовища (обслуговування кладовища). З 2012 року Косівський відділ ДВС не може виконати цю постанову суду. При цьому, ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» (у попередній редакції, чинній на час виконання постанови) передбачено способи виконання такого рішення, що полягають у направленні відповідного повідомлення в сільську раду та контролі за виконанням сільською радою вимоги ДВС, а у разі невиконання рішення суду державний виконавець звертається до правоохоронних органів та ініціює порушення кримінального провадження за невиконання судового рішення. Отже, вважає дії ДВС протиправними і просить скаргу задовольнити, зобов`язавши Косівський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції відрити виконавче провадження та виконати постанову Косівського суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012.

Представник Бабинської сільської ради в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Представник Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Сіреджук І.О. в судовому засіданні вважав скаргу безпідставною та просив суд відхилити її, мотивуючи тим, що ним виконано вимоги ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Разом з тим, вважає, що виконання постанови від 10.07.2012 року було б можливим у разі зазначення дій зобов`язального характеру стосовно боржника.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши і дослідивши рішення суду, матеріали справи, дійшов до наступних висновків: рішенням Косівського районного суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012 за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради про скасування рішення про влаштування приватного кладовища було увалено, зокрема, визнати нечинними дії Бабинської сільської ради щодо влаштування приватного кладовища та скасувати рішення Бабинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 20.01.2011 року №5 в частині дачі дозволу церковній громаді церкви «Вознесіння Господнього» в с.Бабин на виготовлення проекту щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 в с.Бабин, куток Центр з ведення особистого селянського господарства для розміщення кладовища (обслуговування кладовища).

На підставі вказаного рішення суду 01.11.2012 року було видано виконавчий лист № 1 №0910/246/2012, виданий 01.11.2012 року (а.с.134).

Ухвалою Косівського районного суду від 06.04.2021 року ОСОБА_1 було поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання, а в частині внесення змін до виконавчого листа відмовлено, оскільки виконавчий лист видається на підставі рішення суду і будь-які зміни у формулюванні рішення суду не допускаються (а.с.164).

Повідомленням Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції від 11.05.2021 року було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.7 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» - оскільки відсутні заходи примусового виконання рішення (а.с.166).

Скаржник вказує, що виконання рішення суду 10.07.2012 року можливе шляхом не вчинення Бабинською сільською радою дій щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та розміщення кладовища.

Натомість, такого формулювання вказане рішення суду не містить. Ані рішення суду, ані виконавчий лист не містять заходів примусового виконання та не вказують на саме такий спосіб виконання рішення. Тому дії Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а вказана прогалина могла бути вирішена в порядку ст.ст.252,254 КАС України.

Судом встановлено, що ухвалою Косівського районного суду від 18.04.2019 року у роз`ясненні судового рішення за заявою начальника Косівського районного відділу ДВС у даній справі було відмовлено. Отже, ДВС вживалися заходи щодо примусового виконання постанови суду від 10.07.2012 року.

Роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, зокрема - для його виконавців (ухвала ВС від 27.04.2018 у справі №826/13542/15).

Таким чином, ст.254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення його незрозумілості, що перешкоджає його належному виконанню. При цьому, суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Резолютивна частина постанови суду від 10.07.2012 року є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення. В описовій її частині наведені доводи та обґрунтування прийнятого рішення.

Разом з тим, недолік вказаного рішення може бути виправлений шляхом роз`яснення порядку та способу виконання цього рішення в порядку ч.1 та ч.3 ст.378 КАС України із визначеними рішенням суду послідовністю і змістом вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини з даного приводу, який в рішенні від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, взагалі не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

За змістом ст.378 КАС України: суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця або з власної ініціативи може встановити спосіб і порядок виконання судового рішення за умови існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, зважаючи на викладені доводи та обґрунтування у описовій частині постанови Косівського районного суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012 за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради про скасування рішення про влаштування приватного кладовища, з метою забезпечення виконання цього рішення суду суд вважає за необхідне встановити наступний спосіб і порядок виконання судового рішення: заборонити Бабинській сільській раді вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 для ведення особистого селянського господарства в с.Бабин, куток Центр для розміщення та/або обслуговування кладовища, що цілком відповідатиме ухваленому судовому рішенню.

Крім того, зважаючи на те, що на підставі рішення Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області №14-1/2020 від 08.12.2020 року Бабинську сільську раду було реорганізовано шляхом приєднання до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської суд роз`яснює можливість вирішення питання заміни боржника у виконавчому листі в порядку ст.379 КАС України на Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської (), що здійснюється за заявою заінтересованої особи або за поданням державного виконавця.

Керуючись ст. 378 КАС України, ст.ст.4,63,74 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 на дії державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції залишити без задоволення.

Встановити наступний спосіб і порядок виконання постанови Косівського районного суду від 10.07.2012 року у справі №0910/246/2012 за позовом ОСОБА_1 до Бабинської сільської ради про скасування рішення про влаштування приватного кладовища: заборонити Бабинській сільській раді Косівського району Івано-Франківської вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,5809 для ведення особистого селянського господарства в с.Бабин, куток Центр для розміщення та/або обслуговування кладовища.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Драч