Справа № 540/2251/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2251/20

Головуючий І інстанції Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

за участю секретаря - Голобородько Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт-3» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року (м.Херсон, дата складання повного тексту рішення - 27.11.2020р.) у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт-3» про припинення права користування надрам шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами,-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2020р. Державна служба геології та надр України звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ТОВ «Доломіт-3», у якому просила суд припинити право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, наданого відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою видобування вапняку відповідачу було надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, з моменту отримання якого, у користувача надр виникли права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра та «Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами» (затв. Постановою КМУ від 30.05.2011р. №615), цим Дозволом та Угодою про умови користування надрами №4156 від 30.08.2016р.

В подальшому, контролюючим органом, за наказом Держгеонадра, було проведено перевірку дотримання відповідачем - ТОВ «Доломіт-3» вказаних вимог законодавства, за результатами якої було встановлено порушення законодавства у сфері надракористування, які були відображені у акті від 15.03.2019р. №09/4156-Х, а також складено припис від 15.03.2019р. №71-14/01 про усунення порушень законодавства. Проте, як зазначає позивач, оскільки ТОВ «Доломіт-3» тривалий час не усував виявлені перевіркою порушення, було прийнято наказ від 28.11.2020р. №440, яким спочатку «зупинено» дію спеціального дозволу, а потім, у в`язку з відсутністю інформації про усунення порушень, ініційовано питання стосовно «анулювання» вказаного дозволу на підставі п.23 Порядку №615.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги категорично не визнав та мотивовано просив відмовити у їх задоволенні або залишити даний позов без розгляду в зв`язку із пропуском позивачем встановленого законом 3-місячного строку звернення до суду із цими позовними вимогами. Так, зокрема представник підприємства зазначив, що на даний час корисні копалини товариством дійсно не видобуваються, оскільки відбувається тривалий процес погодження необхідних документів, процедура якого, як і усунення виявлених порушень, потребує тривалого часу та значних фінансових витрат.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020р. (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов Державної служби геології та надр України задоволено. Припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, наданого ТОВ «Доломіт-3».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, відповідач 04.01.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій, звернувши увагу на пропуск строку на звернення до суду із даним позовом, зазначив, що окружним судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27.11.2020р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

02.02.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою відповідача, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Доломіт-3» та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

01.03.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони жодного разу з різних причин не з`явилися.

В зв`язку з вказаними обставинами, справа була розглянута у відкритому судовому засіданні без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність усіх належних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

22.12.2006р. Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було надано ТОВ «Доломіт-3» терміном на 20 років спеціальний дозвіл на користування надрами №4156 на видобування вапняку у Давидо-Брідському родовищі (Херсонська область, Велико-Олександрівський район, 5,0 км на південний схід від с.Давидів Брід), мета надракористування - видобування вапняків в якості сировини для виробництва бутового каменю, щебеню будівельного та вапна будівельного.

30.08.2016р. між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Доломіт-3» укладено Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №4156, якою одночасно затверджено Програму робіт з видобування вапняків Давидо-Брідського родовища на 3 квартал 2016р. 4 квартал 2019р.

Далі, наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2018р. №450 було затверджено «Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019р.», відповідно до якого з 11.03.2019р. протягом 10 днів заплановано державний геологічний контроль (спец.дозвіл на користування надрами від 22.12.2006р. (видобування) ТОВ «Доломіт-3», ступінь ризику - середній).

06.02.2019р. наказом Державної служби геології та надр України №45 доручено Департаменту державного геологічного контролю провести планові перевірки діяльності надракористувачів у березні 2019р. відповідно до додатку (т.б. в т.ч. і ТОВ «Доломіт-3»).

На виконання вказаного вище наказу, в.о. начальника Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю видано направлення на проведення перевірки ТОВ «Доломіт-3».

13.02.2019р. на адресу відповідача надіслано повідомлення про проведення планової перевірки від 11.02.2019р. №2859/03/14-19, яке отримано уповноваженою особою відповідача 19.02.2019р.

В період з 11.03.2019р. до 15.03.2019р. уповноваженими особами Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за результатами якої було складено акт від 15.03.2019р. №09/4156-Х, яким зафіксовано 3 порушення.

15.03.2019р. контролюючим органом на адресу надрокористувача винесено Припис про усунення відповідачем виявлених перевіркою порушень, а саме:

- проект розробки родовища корисних копалин не затверджено та не погоджено у встановленому порядку, що є порушенням приписів ст.51 Кодексу України про надра і ст.19 Закону України №1127;

- відсутній План розвитку гірничих робіт на 2019р., що є порушенням вимог ст.51 Кодексу України про надра і ст.19 Закону України №1127;

- не виконується п.п.1,5.3, особливих Умов спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, що є порушенням ст.24 Кодексу України про надра, а також Постанови КМУ №615.

Строк усунення ТОВ «Доломіт-3» вказаних у цьому Приписі порушень встановлено до 18.04.2019р.

02.05.2019р. Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом, у зв`язку із не усуненням відповідачем у повному обсязі порушень вимог законодавства у сфері надракористування, викладених у Приписі від 15.03.2019р. №71-14/01, на адресу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України надіслано подання №132-14/01 - про «зупинення» дії спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156.

Далі, наказом Державної служби геології та надр України від 09.08.2019р. №266 «зупинено» дію спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156 та надано додатковий строк (30 календарних днів) на усунення порушень, про що на адресу відповідача направлено повідомлення від 14.08.2019р. №16748/01/14-19.

20.09.2019р. міжрегіональним відділом на адресу Департаменту державного неологічного контролю Державної служби геології та надр України надіслано подання за №291-14/01 щодо «анулювання» спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, у зв`язку із не усуненням ТОВ «Доломіт-3» в установлений строк порушень вимог законодавства, щодо яких дозвільним органом видано Припис.

28.11.2019р. наказом Державної служби геології та надр України №440, ТОВу «Доломіт-3» встановлено додатковий термін (30 календарних днів) для усунення порушень законодавства про надра.

06.12.2019р. на адресу відповідача було направлено повідомлення від 04.12.2019р. №24014/01/14-19 про продовження додаткового терміну на усунення недоліків на 30 календарних днів.

12.05.2020р. Державною службою геології та надр України на адресу відповідача надіслано лист №6989/01/07-20 щодо надання «згоди» або «незгоди» на припинення права користування надрами, у якому позивач просив у 15-денний строк висловити власну позицію (згоду або незгоду) щодо припинення права користування надрами згідно зі спеціальним дозволом на користування надрами від 22.12.2006р. №4156.

Однак, як зазначає позивач, ТОВ «Доломіт-3» так і не було надано будь-якої письмової відповіді на вказаний вище лист.

ТОВ «Доломіт-3», у свою чергу, не заперечуючи факту не виконання у встановлений позивачем строк вимог Припису від 15.03.2019р., заявляє, що процес погодження необхідних документів є тривалим та потребує значних фінансових витрат, а також наголошує на тому, що видобування корисних копалин не здійснюється виключно у зв`язку із погодженням необхідних документів. На підтвердження вказаних доводів відповідач надав суду численні листування з державними органами, а саме: з ГУ Держпраці у Херсонській області, ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської ОДА.

Наведені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, наявності підстав для анулювання виданого відповідачу спеціального дозволу на користування надрами.

Однак, разом з тим, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх лише частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту п.1 «Положення про Державну службу геології та надр України» (затв. Постановою КМУ від 30.12.2015р. №1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Так, згідно із пп.10,12 п.4 цього Положення №1174, Держгеонадра, відповідно до покладених на неї завдань: «зупиняє» та «анулює» в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у т.ч. на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (ст.13 КУпН).

Як передбачено приписами ч.1 ст.19 Кодексу України про надра, «надра» надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

А як вбачається зі змісту ч.2 ст.24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до Порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Як визначено ч.1 ст.26 Кодексу України про надра, право користування надрами «припиняється» у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом 2 (двох) років не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

При чому, відповідно до вимог ч.2 ст.26 Кодексу України про надра, право користування надрами «припиняється» органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених п.п.4,5,6 цієї статті, у разі «незгоди користувачів», - у судовому порядку.

Окрім того, слід зазначити, що питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін також регулює і «Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. №615.

Так, пп.1,4 п.21 вказаного Порядку №615 визначено, що дія дозволу може бути «зупинена» органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених Дозволом або Угодою про умови користування ділянкою надр; невиконання в установлений строк Приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

А згідно із п.22 цього ж Порядку №615, право користування надрами «припиняється» з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України «Про нафту і газ» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до змісту абз.5,7 ч.7 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005р. №2806-IV, дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи діючого законодавства, можна дійти висновку про те, що орган, який надав надра у користування, т.б. Держгеонадра, уповноважений «припинити» право користування надрами у випадках, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.26 Кодексу України про надра, а у випадках, передбачених п.п.4,5,6 ч.1 ст.26 Кодексу України про надра - лише за наявності «згоди» на це користувача надрами. Однак, в якій саме формі і в який саме строк необхідно отримати таку «згоду» чи «незгоду» приписами Кодексу конкретно не встановлено.

У разі ж «незгоди користувачів», у випадках, передбачених п.п.4,5,6 ст.26 Кодексу та абз.5,7 ч.7 ст.4-1 Закону №2806-IV, право користування надрами «припиняється» у судовому порядку - за адміністративним позовом органу, який надав надра у користування, поданим протягом 3-місячного строку (абз.2 ч.2 ст.122 КАСУ).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та переглядаючи справу в апеляційному порядку, судова колегія, перш за все вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно із ч.1 ст.25 Кодексу України про надра, права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені виключно лише тільки у випадках, прямо передбачених законодавством України.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, ще у березні 2019р. контролюючим органом було проведено планову перевірку щодо дотримання ТОВ «Доломіт-3» вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за результатами якої було складено Акт від 15.03.2019р. №09/4156-Х, яким фактично зафіксовано 3 (три) порушення.

Крім того, колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 15.03.2019р., т.б. в день складання вказаного вище Акту перевірки, контролюючим органом на адресу надрокористувача - ТОВ «Доломіт-3» також було винесено і Припис про усунення відповідачем виявлених перевіркою порушень, в якому було чітко визначено строк їх усунення - до 18.04.2019р. (т.б. 33 дні, з яких 10 днів є «вихідними»).

Однак, як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, ТОВ «Доломіт-3» виявлені перевіркою порушення законодавства у встановлений у Приписі від 15.03.2019р. строк, т.б. до 18.04.2019р. (т.б. за 23 робочі дні), не усунуло, та, в свою чергу, на думку суду, фактично і не мало навіть об`єктивної можливості їх усунути в зв`язку з тривалим процесом «погодження» з державними органами (т.б. ГУ Держпраці у Херсонській області, ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської ОДА та інш.) необхідних дозвільних документів, який в т.ч. пов`язаний із значними фінансовими витратами.

В подальшому ж, а саме, в процесі розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, ТОВ «Доломіт-3» усунуло усі вказані у спірних Акті перевірки та Приписі від 15.03.2019р. порушення законодавства про надра, в зв`язку із чим, 10.06.2021р. товариство відповідача було включено до переліку надрокористувачів, які мають право на внесення змін до програми робіт, виконання яких передбачено угодами про умови користування надрами, після чого 29.06.2021р. між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Доломіт-3» було укладено нову Угоду про умови користування надрами №4156, а 15.07.2021р. головою Державної служби геології та надр України взагалі було видано наказ №525 про поновлення дії виданого ТОВу «Доломіт-3» спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, що, в свою чергу, фактично свідчить про відсутність на цей час предмету спору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Державна служби геології та надр України, не зважаючи на факт не виконання відповідачем Припису від 15.03.2019р. про усунення порушень та можливість звернутися до суду одразу ж після закінчення строку на виконання вимог цього Припису (18.04.2019р.), своїм наказом від 09.08.2019р. №266 спочатку «зупинила» дію спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2006р. №4156, а в подальшому, чомусь аж тричі (09.08.2019р., 28.11.2019р., 06.12.2019р., 12.05.2020р.) надавала ТОВу «Доломіт-3» (яке жодного разу письмово не просило додаткового терміну) додатковий строк (30 днів х 3) на усунення виявлених перевіркою порушень, та, достовірно знаючи «негативне» ставлення (позицію) підприємства (яке тривалий час оформлює та погоджує документацію) щодо питання «анулювання» (припинення) спец. дозволу, формально запитувала у нього письмову «згоду» на припинення права користування надрами, про що на адресу відповідача нібито направлялися відповідні повідомлення, належні докази направлення і отримання яких, в матеріалах справи відсутні.

Як загально відомо, реалізація захисту порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду 1-ї інстанції, однак у межах часових рамок, визначених законодавцем.

Так, приписами ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано виключно в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід зауважити, що вказаною вище нормою КАС визначаються строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися «спірними».

Процесуальний закон визначає, що «строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом» це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При чому, днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про рішення, дію чи бездіяльність відповідача (суб`єкта владних повноважень), внаслідок яких відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Також, при цьому одночасно необхідно вказати, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є не тільки однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі, а й однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно «погрожувати» зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану «невизначеності» у публічно-правових відносинах.

Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Окрім того, слід звернути увагу й на те,що практика Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, також, в свою чергу, свідчить про те, що право на звернення до суду «не є абсолютним» і «може бути обмеженим», в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980р., 22.10.1996р.).

Так, як чітко визначено абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Наслідки ж пропущення строків звернення до суду таж чітко регламентовані ст.123 КАС України.

Як передбачено приписами ч.ч.1,2,3,4 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, виключно якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення відповідних процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися тільки такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи або суб`єкта владних повноважень, що звернулися з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій та підтверджені належним чином.

При цьому, слід зауважити, що аналогічний висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі №826/17879/17.

Таким чином, поновленню підлягають виключно порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Однак, разом із тим, варто підкреслити, що саме по собі поняття «поважних» причин пропуску процесуальних строків фактично є «оціночним», а його вирішення покладається виключно на розсуд судді або суду.

Так, як беззаперечно встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, посадовою особою Держгеонадра 15.03.2019р. на адресу ТОВ «Доломіт-3» було винесено Припис про усунення виявлених перевіркою 3-х порушень (які на цей час вже усунуті), в якому було чітко визначено строк їх усунення - до 18.04.2019р., однак надрокористувачем ці порушення законодавства у встановлений у цьому Приписі строк (т.б. до 18.04.2019р.) усунуті не були, але позивач, в свою чергу, не зважаючи на факт не виконання вимог вказаного Припису та реальну можливість звернутися до суду одразу ж після закінчення строку на виконання останнього (т.б. з 19.04.2019р.), спочатку «зупиняв» дію спеціального дозволу №4156, а потім, тричі «штучно» надавав додатковий строк на усунення порушень (який відповідач письмово жодного разу не просив), після чого, лише тільки 17.08.2020р. (т.б. майже через 1 рік 4 місяця) звернувся до окружного суду із даним адміністративним позовом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги конкретні обставини справи (в т.ч. і факт усунення порушень та наявність наказу про поновлення дії дозволу, т.б. відсутність предмету спору), колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, в даному випадку, без будь-яких поважних причин пропустив встановлений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України 3-місячний строк для звернення до суду із даним позовом та не звертався до суду 1-ї та 2-ї інстанцій із заявами про його поновлення, в зв`язку із чим, цей адміністративний позов, у відповідності до вимог ч.ч.3,4 ст.123 та ч.8 ст.240 КАС України, підлягає залишенню без розгляду.

До того ж, ще також слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, при розгляді даної справи в порядку спрощеного (письмового) провадження, було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ст.ст.317,319 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст.122,123,240,308,310,315,317,319,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт-3» - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року скасувати.

Адміністративний позов Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Доломіт-3» про припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу від 22.12.2006р. №4156 на користування надрами залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 15.09.2021р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко