Справа № 810/2734/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа №810/2734/18

адміністративне провадження № К/9901/26000/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Кузьменка В.В., суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О. від 14.08.2019

у справі №810/2734/18

за позовом ОСОБА_1

до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області,

про визнання відмови у перерахунку пенсії протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду із позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, (далі також - відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 1, відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі також - Закон № 796-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин); зобов`язати відповідача здійснити йому відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2017 перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 1, відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2017 перерахунок пенсії з інвалідності відповідно до статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 скасовано. Апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково: зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до пункту 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25.04.2019; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. 10.09.2019 від позивача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019, в якій просить її скасувати в частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні апеляційної скарги Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 відмовити та залишити останнє без змін.

6. Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 відкрито касаційне провадження у справі.

7. 16.10.2019 від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 та залишити в силі постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2018.

II. ЗМІСТ ЗАЯВИ

8. В обґрунтування заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами ОСОБА_2 посилався на те, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 він має право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Третій апеляційний адміністративний суд, ухвалюючи постанову від 14.08.2019 про часткове задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 та часткове задоволення позовних вимог, виходив із того, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№1-р(II)/2019) від 25.04.2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, позивач отримав право на перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з 25.04.2019. Станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у його діях немає протиправності. У той же час, зважаючи на те, що станом на день розгляду даної справи виникли підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до вимог частини третьої статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», з метою належного та повного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити з 25.04.2019 перерахунок та виплату його пенсії.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Позивач у касаційній скарзі зазначає, що не погоджується із оскаржуваною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду в частині відмови позивачу у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року за період з 01.10.2017 по 25.04.2019. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що Шостий апеляційний адміністративний суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не врахував, що право позивача на перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порушено саме з 01.10.2017.

11. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, натомість постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018 є законною та обґрунтованою. Під час ухвалення постанови від 14.08.2019 судом апеляційної інстанції не враховано, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а під час спеціальних зборів, а тому не має права на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

13. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, позивач оскаржує рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 в частині, в якій відмовлено у задоволенні позову, відтак колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення у цих межах. Відповідачем касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції не подавалася, а тому заявлені ним у відзиві на касаційну скаргу вимоги виходять за межі перегляду судом касаційної інстанції судового рішення та не підлягають розгляду.

14. Частиною першою статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

15. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

16. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18 дійшов висновку, що положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

17. У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

18. Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Згідно з вказаним рішенням словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

19. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

20. Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

21. Відповідно статті 91 Закону України від 13.11.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон № 2136-VIII) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

22. З резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) вбачається, що словосполучення «дійсної строкової», яке міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

23. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019, як встановлено статтею 91 Закону 2136-VIII, тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено цим рішенням.

24. Зважаючи на наведене, наявність Рішення Конституційного Суду України 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки в оскаржуваній позивачем у касаційному порядку частині під час вирішення спору.

25. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №808/2644/18 та. від 23.04.2021 у справі № 822/1562/18.

26. Колегія суддів зауважує, що на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення Шостим апеляційним адміністративним судом положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII були чинними та підлягали застосуванню.

27. Водночас колегія наголошує, що Верховний Суд переглядає судові рішення в межах доводів касаційної скарги.

28. У цьому випадку розглядається касаційна скарга позивача та, відповідно, переглядається судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до пенсійного органу.

29. Зважаючи на наведене та враховуючи положення статті 350 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача, а відтак оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції необхідно залишити без змін.

30. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного від 14.08.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді: Я. О. Берназюк

Н. В. Коваленко