Справа № 280/6546/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2021 року Справа № 280/6546/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн-Холл" (вул.Вержбицького, буд.22-А, м.Оріхів, Оріхівський район, Запорізька область, 70500) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107) про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн-Холл" (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 04.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки, які вказані в Акті стосовно порушення ТОВ "Вайн-Холл" щодо заниження податкового зобов`язання зі сплати митних платежів ТОВ"Вайн-Холл" внаслідок порушення вимог основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №№1 та 6, затверджених Законом України «Про Митний тариф України, Пояснень до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД, затверджених наказом ДФС від 06.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності»., п.190.1 ст.190 ПК України, на загальну суму 259 989,83 грн., з яких ввізне мито у сумі 216 658,21 грн. та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) (ПДВ) у сумі 43 331,62 грн. Вказує, що протягом 2016-2019 років позивачем здійснювався імпорт алкогольної продукції за кодом товару . Податковий орган дійшов висновку при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень висновку про те, що імпортований позивачем товар відноситься до коду товару , а не до коду товару, який визначений імпортером . Вважає такі висновки відповідача протиправними, оскільки оскаржувані рішення винесені за наявності відповідності заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» щодо ідентичного товару. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін на 03.02.2020.

У зв`язку з перебуванням в період з 30.01.2020 по 13.02.2020 включно судді Сіпаки А.В. на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2020 № 02-35/20/12, судове засідання було перенесено на 20.02.2020.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву( вх.№4276 від 28.01.2020), посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що товар «Вино виноградне...» за митними деклараціями (далі - МД) від 22.03.2016 № 110070002/2016/103422, від 27.07.2016 № 110070002/2016/109264, від 12.09.2016 №112050000/2016/16389, від 21.02.2017 №110070002/2017/101965, від 31.05.2017 №U А112080/2017/11203, від 24.07.2017 № UA112080/2017/15353, від 02.08.2017 №UA112080/2017/16077, від 06.09.2017 № UA112080/2017/18749, від 21.11.2017 № UA112080/2017/25528, від 23.04.2018 № UA112080/2018/9483, від 23.04.2018 № UA112080/2018/9546, від 25.04.2018 № U А112080/2018/9678, від 05.06.2018 №UA110190/2018/505402, від 19.06.2019 №UA112080/2018/14781, від 11.07.2018 №UA112080/2018/16730, від 31.07.2018 № UA112080/2018/18517, від 17.01.2019 № U AI 12080/2019/1402, від 20.03.2019 № UA110190/2019/502666, від 10.04.2019 № UA110190/2019/503438 за кодом 2204 30 10 00 згідно з УКТ ЗЕД. Вказує, що під час документальної перевірки перевірялись виключно дані, які є предметом перевірки, а саме дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Вино виноградне...» за митними деклараціями (далі - МД) від 22.03.2016 № 110070002/2016/103422, від 27.07.2016 № 110070002/2016/109264, від 12.09.2016 №112050000/2016/16389, від 21.02.2017 №110070002/2017/101965, від 31.05.2017 №U А112080/2017/11203, від 24.07.2017 № UA112080/2017/15353, від 02.08.2017 №UA112080/2017/16077, від 06.09.2017 № UA112080/2017/18749, від 21.11.2017 № UA112080/2017/25528, від 23.04.2018 № UA112080/2018/9483, від 23.04.2018 № UA112080/2018/9546, від 25.04.2018 № U А112080/2018/9678, від 05.06.2018 №UA110190/2018/505402, від 19.06.2019 №UA112080/2018/14781, від 11.07.2018 №UA112080/2018/16730, від 31.07.2018 № UA112080/2018/18517, від 17.01.2019 № U AI 12080/2019/1402, від 20.03.2019 № UA110190/2019/502666, від 10.04.2019 № UA110190/2019/503438 за кодом 2204 30 10 00 згідно з УКТ ЗЕД. З урахуванням усіх документів, досліджених під час проведення перевірки, із урахуванням Правил 1, 6 ОПІ, Пояснень до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД товар «Вино виноградне…», оформлений за вказаними МД підлягає класифікації у товарній підкатегорії та згідно з УКТ ЗЕД. Вважає, що винесені податкові повідомлення-рішення є правомірними та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 20.02.2020 постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим.

Ухвалою суду від 20.02.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 30.03.2020.

Ухвалою суду від 30.03.2020 у задоволенні клопотань представника Головного управління ДФС у Запорізькій області про заміну не належного відповідача на належного, про залучення в якості другого відповідача Дніпровську митницю Держмитслужби, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті відмовлено та відкладено підготовче судове засідання на 29.04.2020.

Ухвалою суду від 29.04.2020 провадження у справі №280/6546/19 зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі №280/3949/19.

Ухвалою суду від 14.06.2021 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 23.06.2021.

Ухвалою суду від 23.06.2021 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 22.07.2021.

Ухвалою від 22.07.2021 судове засідання було відкладено на 19.08.2021.

Відповідачем до суду також були надані додаткові пояснення від 27.07.2021, в яких останнім зазначено, що під час перевірки контролюючим органом використано Рішення про визначення коду товару від 13.06.2019 № KT-UA-2019, прийняте Запорізькою митницею ДФС щодо товару «Біле сортове виноградне вино FNVEAN06ENEU316593- MPF BIANCO NV MOSKETTO. Вино тихе, солодке виготовлено з винограду сорту "Мускат"... Виробник: CUVAGE S.R.L.» та Рішення про визначення коду товару від 14.06.2019 № KT-UA-2019, прийняте Запорізькою митницею ДФС щодо товару «Рожеве сортове виноградне вино: FNVEAN06ENEU321471 MPF ROSATO NV MOSKETTO. Вино тихе, солодке, без додавання спирту, без газації, виготовлено з винограду сорту "Мускат"... Виробник:CUVAGE s.r.l.»

Отже, в своїх додаткових поясненнях відповідач із урахуванням Правил 1, 6 ОПІ, Пояснень до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 № 401, класифікаційних рішень митниці, товар «Вино виноградне...», оформлений за вказаними МД підлягає класифікації у товарній підкатегорії 2204 21 81 00 та 2204 21 82 00 згідно з УКТ ЗЕД, зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог позивача, а саме визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 04.09.2019 - відсутні.

Представником позивача від 12.07.2021 (вх.№ 39199) була подана до суду заява, в якій позивач підтримує позов у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайн-Холл" ().Місцезнаходженням підприємства є: вул. Вержбицького, буд.22-А, м. Оріхів, Оріхівський район, Запорізька область, 70500.

Так в період з 10.07.2019 по 16.08.2019 року уповноваженими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 3 ч. З ст. 345, п.1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 4495-VI (надалі - МК України), на підставі Наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.07.2019 № 2412 проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Вайн-Холл" з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товарів «Вино виноградне ... »за кодом 2204 30 10 00 з УКТЗЕД за окремими митними деклараціями.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 16.08.2019 року №501 /08-01-14-12/39805346.Про результати документальної невиїзної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайн-Холл" () з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Вино виноградне ... » за кодом 2204 30 10 00 з УКТЗЕД за окремими митними деклараціями.

В Акті перевірки від 16.08.2019 року №501 /08-01-14-12/39805346 контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №№1 та 6. затверджених Законом України «Про Митний тариф України, Пояснень до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД, затверджених наказом ДФС від 06.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності»., п.190.1 ст.190 ПК України, на загальну суму 259 989,83 грн., в тому числі:

-ввізне мито у сумі 216 658,21 грн.

-податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) (ПДВ) у сумі 43 331,62 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 16.08.2019 року №501 /08-01-14-12/39805346 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування ПДВ в сумі 34 665,28 грн. та штрафу в сумі 8 666,34 грн.

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування мита в сумі 173 326,54 грн. та штрафу в сумі 43 331,67 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Митного кодексу України (далі - МК України).

У відповідності до ст.7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Як визначено частинами першою-третьою статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (частина шоста статті 345 МК України).

Відповідно частин першої-п`ятої статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Оформлення результатів невиїзної документальної перевірки здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до стаття 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною першою статті 354 МК передбачено, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Оскільки спірні правовідносини виникли у 2019 році та митним органом було віднесено самостійно товар до певного коду товарної номенклатури у зв`язку із самостійним визначенням позивачем коду товару згідно УКТ ЗЕД, суд зазначає, що відповідач мав право провести невиїзну перевірку у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Згідно до ч.1,2 та ч.4 ст.69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №428 від 21 травня 2012 року, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), розроблена на виконання Україною своїх міжнародних зобов`язань, а саме: положень Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, договірною стороною якої Україна стала згідно з Указом Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17 травня 2002 року №466/2002 з набуттям усіх прав та зобов`язань, передбачених статтями Конвенції.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів версії 2012 та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет та у разі потреби результатів лабораторних досліджень конкретного товару.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Згідно до Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Як зазначалося вище, митне оформлення товарів «Вино виноградне...» здійснювалось на підставі наданих до митного оформлення документів.

Сертифікатами якості на продукцію зазначено: МРР BIANCO NV MOSKETTO - частково ферментоване виноградне сусло, з регіону П`ємонт, Італія, сорту винограду - Мускат, міцністю 5% із цукром 109г/л; MPF ROSATO NV MOSKETTO - частково ферментоване виноградне сусло, з регіону П`ємонт, Італія, сорту винограду - Мускат (80%) та Браккето (20%), міцністю 5,5% із цукром 108г/л; MPF ROSSO NV MOSKETTO - частково ферментоване виноградне сусло, з регіону П`ємонт, Італія, сорту винограду - Браккето (80%) та Мальвазія (20%), міцністю 5,5% із цукром 116 г/л; Ємність пляшок 0,75 літрів.

Згідно до матеріалів справи, судом встановлено, що відповідно до сертифікатів на вино виробника MGM MONDO DEL VINO s.r.l. та виробника CUV AGE S.R.L.: MPF BIANCO NV MOSKETTO - це вино тихе солодке біле, алкоголь 5%; MPF ROSATO NV MOSKETTO - це вино тихе солодке рожеве, алкоголь 5,5%; MPF ROSSO NV MOSKETTO - це вино тихе солодке червоне, алкоголь 5,5%.

Відповідно до листа компанії MGM MONDO DEL VINO s.r.l. щодо технології виробництва MOSKETTO:

- основним компонентом для нього є свіжовичавлене виноградне сусло, яке містить частинки виноградного плоду у вигляді шкурки, насіння та стебел;

- після процесу декантації (відокремлення рідини від осаду шляхом її зливання), MOSKETTO переходе до стадії бродіння;

- саме в цей час, цукор перетворюється у спирт, однак рівень спирту штучно зупиняється на відмітці в 5,5% за допомогою зниження температури (охолодження), тобто відбувається часткова ферментація, зазначена у назві «Mosto parzialmente fermentato»;

- нарешті, щоб не втрачати власні вкусові характеристики, напій проходить мікрофільтрацію та розливається у бутилки під тиском.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до сертифікатів якості, сертифікатів на вино та наданими до митного оформлення документами товар являє собою вино тихе, солодке, біле, сортове, некріплене, без додання спирту, виготовлене з винограду сорту «Мускат», вино тихе, солодке, рожове, сортове, некріплене, без додання спирту, виготовлене з винограду сорту «Мускат» 80% та «Бракетто» 20% та вино тихе солодке червоне, некріплене, без додання спирту, виготовлене з винограду сорту Браккето 80% та Мальвазія 20%.

Таким чином, виробником вина марки MOSKETTO підтверджено, що сусло є лише компонентом для виробництва, а не кінцевою продукцією - вином MPF BIANCO NV MOSKETTO, MPF ROSATO NV MOSKETTO та MPF ROSSO NV MOSKETTO, виробництво якої закінчується після мікрофільтрації та розливу у бутилки під тиском.

Відповідно до Правила 1 ОПІ назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо таки тексти назв та примітки не вимагають іншого, відповідно до таких положень.

Відповідно до Правила 6 для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених Правил за умови, що порівнювати можна лише під позиції одного рівня. Для цілей цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо не обумовлено інше.

Товарна позиція 2204 відповідно до її найменування включає вина виноградні, включаючи вина кріплені; сусло виноградне, крім того, що включено до товарної позиції 2009.

Поясненнями до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД визначено, що:

- вино є кінцевий продукт спиртового бродіння свіжо чавленого виноградного сусла;

- сусло одержане пресуванням свіжого винограду, являє собою зеленувато-жовту мутну рідину з солодким присмаком. Воно містить у розчині суміш цукрі (глюкози і фруктози), кислот (винної, яблучної і т.д.), білкових, мінеральних і слизистих речовин, а також ароматизуючи речовини, що надають вину притаманний йому запах і смак.

Згідно з УКТ ЗЕД як і в ГС крапка з комою означає закінчення речення. Враховуючи викладене, в товарних підпозиціях 2204 21 та 2204 29 класифікуються вина виноградні (без врахування способу зупинення бродіння), за виключенням вина ігристого. Спосіб зупинення бродіння (шляхом додавання спирту) в цих товарних підпозиціях враховується тільки для виноградного сусла.

В товарній під позиції 2204 30 класифікується тільки виноградне сусло інше - в якому спосіб зупинення бродіння відмінний від способу додавання спирту (охолодження, нагрівання чи додавання речовин відмінних від спирту).

Отже, до товарної позиції 2204 30 згідно з УКТ ЗЕД відноситься інше виноградне сусло. Вина (без врахування способу зупинення бродіння) відносяться до товарних під позицій 2204 10, 2204 21, 2204 29.

За кодом 2204 30 10 00 класифікується виноградне сусло в процесі бродіння або бродіння якого зупинено іншим шляхом, ніж додання спирту.

Таким чином, на підставі інформації, яка наведена у сертифікатах якості, сертифікатах на вино, листі виробника щодо технології виробництва вина торгової марки MOSKETTO та відповідно до опису товари «Вино виноградне тихе біле солодке, броцінення якого зупинене охолодженням, без додавання спирту MPF BIANCO NV MOSKETTO», «Вино виноградне тихе рожеве солодке, червоне солодке, бродінення якого зупинене охолодженням, без додавання спирту MPF ROSA ГО NV MOSKETTO та MPF ROSSO NV MOSKETTO», які є готовими до споживання продуктами (вином), розфасовиними у споживчу тару, не можуть бути класифіковані як сусло за кодом 2204 30 10 00 згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ч.2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 7 статті 69 МК України встановлено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Так судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Запорізькою митницею ДФС 14.06.2019 було прийнято рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019 щодо товару «Рожеве сортове виноградне вино: FNVEAN06ENEU321471 MPF ROSATO NV MOSKETTO. Вино тихе, солодке, без додавання спирту, без газації, виготовлено з винограду сорту "Мускат"... Виробник:CUVAGE s.r.l.» та рішення про визначення коду товару від 13.06.2019 № KT-UA-2019 щодо товару «Біле сортове виноградне вино FNVEAN06ENEU316593- MPF BIANCO NV MOSKETTO. Вино тихе, солодке виготовлено з винограду сорту "Мускат"... Виробник: CUVAGE S.R.L.». Згідно вищевказаних рішень імпортований позивачем товар віднесений митним органом до товарної позиції 22 04 21 81 00 та 22 04 21 82 00.

Позивачем рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару від 14.06.2019 № KT-UA-2019 та від 13.06.2019 № KT-UA-2019 було оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду.

Так, суд зазначає, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі №280/3949/19 позовна заява TOB «Вайн - Холл» (зокрема щодо оскарження класифікаційного рішення визначення коду товару від 13.06.2019 № KT-UA-2019) залишена без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача. Ухвала набрала законної сили 11.11.2020 та в подальшому не оскаржувалась.

Таким чином оскаржувані рішення про визначення коду товару від 14.06.2019 № KT-UA-2019 та від 13.06.2019 № KT-UA-2019 є чинними, в судовому порядку не скасовані.

Враховуючи Правила 1, 6 ОПІ, Пояснень до товарної позиції 2204 УКТ ЗЕД, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 № 401, класифікаційних рішень митниці, товар «Вино виноградне...», оформлений за вказаними МД підлягає класифікації у товарній підкатегорії 2204 21 81 00 та 2204 21 82 00 згідно з УКТЗЕД.

Суд зазначає, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач керувався розрахунком податкового зобов`язання, що є додатком до акту перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

Відповідно до пункту 54.3.6 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до частини 1 статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення. Згідно з частиною 1 статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита - митна вартість товарів. Згідно з частиною 4 статті 280 Митного кодексу України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Частиною 2 статті 270 Митного кодексу України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим кодексом.

Відповідно до підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію Україну.

Пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 289 Митного кодексу України обов`язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи у спірних правовідносинах передбачено ст. 123 ПК України.

Аналіз наведених правових норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України. У свою чергу орган доходів і зборів має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов`язкові платежі.

Що стосується твердження позивача про те, що відповідачем порушено граничні строки визначення податкових зобовязань, то в цій частині суд зазначає наступне.

Слід зазначити, що відповідно до п.п. 102.1, 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Суд враховує, що за визначеннями, наведеними у п.п. 14.1.39, 14.1.175 ст. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що застосування строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, поширюється як на випадки оскарження платником в суді податкового повідомлення-рішення так і на процедуру стягнення відповідного зобов`язання. При цьому, податковим законодавством розрізняються строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, і строк, протягом якого може бути стягнуто податковий борг. Строки для визначення грошових зобов`язань контролюючим органом і для стягнення податкового боргу обчислюються окремо. При цьому, строк для стягнення податкового боргу починає свій перебіг з дня виникнення податкового боргу, в той час як строк для визначення грошового зобов`язання контролюючим органом відлічується з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає безпідставними твердження позивача про пропуск строку визначення податкових зобов`язань відповідачем відштовхуючись від дати митної декларації від 22.03.2016 № 110070002/2016/103422 та від 22.07.2016 № 110070002/2016/109264, оскільки у даному випадку судом не досліджувалось питання чи подавалась позивачем декларація про визначення грошових зобовязань як і граничний строк сплати грошових зобовязань, що виключає беззаперечне твердження про порушення податковим органом строків застосування грошових зобовязань, що визначені спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного спору, підлягають оцінці на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

За правилами, встановленими статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами правомірність своїх висновків, викладених в акті перевірки щодо заниження позивачем грошового зобов`язання з ввізного мита та ПДВ при ввезенні на митну територію України «Вино виноградне ... » за окремими митними деклараціями, оскільки зібрані у справі докази у своїй сукупності свідчать про неправильну класифікацію товару під час його митного оформлення позивачем та про відповідність цього товару за конструкцією, характеристиками та призначенням товарній позиції згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач довів наявність фактичних підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень № та № від 04.09.2019 , а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн-Холл" (вул.Вержбицького, буд.22-А, м.Оріхів, Оріхівський район, Запорізька область, 70500) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14.09.2021.

Суддя А.В. Сіпака