Справа № 160/12853/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, оформлене розпорядженням від 15.04.2021 року, про відмову у призначенні ОСОБА_1 компенсації послуги «муніципальна няня»;
визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути отриману компенсацію послуги «муніципальна няня» за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року;
визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації послуги «муніципальна няня» у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2021 року, за витрати на оплату послуг няні з березня по липень 2021 року включно;
зобов`язати суб`єкта владних повноважень Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради виплатити ОСОБА_1 компенсацію послуги «муніципальна няня» за витрати на оплату послуг няні з березня по липень 2021 року включно.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач протиправно відмовив позивачеві у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» з посиланням на те, що ОСОБА_1 не належить до зайнятого населення, оскільки ОСОБА_1 є офіційно працевлаштованою відповідно до КЗпП України, а на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку остання була зареєстрована, як фізична особа-підпримець та щомісячно сплачує за себе єдиний соціальний внесок, що також відносить позивача до осіб, які є зайнятими, у розумінні приписів ст.4 Закону України «Про зайнятість населення». Крім того, вимога відповідача, щодо повернення отриманої компенсації послуги «муніципальна няня» за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року є взагалі протиправною, оскільки позивачем виконані всі вимоги та надані на підтвердження цього відповідні документи, передбачені Порядком відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. №68.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року вищевказана позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
На виконання вимог ухвали суду від 02 серпня 2021 року позивачем 09.08.2021р. усунуті недоліки позовної заяви.
Також Позивачем не надано доказів щодо здійснення підприємницької діяльності підтверджувального документу(квитанції) про сплату ЄСВ у 2021 році, що свідчить про те, що діяльність ПП не проводилась, отже Позивач не є зайнятою особою. Крім того, відповідач зазначив, що згідно довідки від 03.11.2020 № 01/11-20 ФОП ОСОБА_3 Позивач працює по теперішній час, а з наданих Позивачем документів вбачається, що податки за неї ФОП ОСОБА_3 не сплачуються,отже Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На підставі зазначеної довідки управління прийняло рішення про припинення виплати компенсаційної послуги «муніципальна няня» до з`ясування обставин (витребування додаткової інформації). Також рішення про утримання переплати управлінням не приймалося. За таких обставин, на думку відповідач, він діяв на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, отже підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258-262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , як мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане 07.02.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)), відповідно до договору про здійснення догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» від 01 листопада 2020 року, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , є замовником (отримувачем) послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» (далі послуга «муніципальна няня»), що надається відповідно до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. №68.
Рішеннями Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради ОСОБА_1 було призначено компенсаційну виплату щомісячно, яку вона отримала за листопад, грудень 2020, січень та лютий 2021, що також підтверджується виписками по картковому рахунку ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи.

Вподальшому, розпорядженням Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у компенсації послуги «муніципальна няня», відповідно до абз. 4 п.5 Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. №68.

Крім того, Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради електронними листами на звернення від 14.04.2021 р. та 19.04.2021 р., зокрема повідомляло, що ОСОБА_1 не має право на отримання компенсації послуги «муніципальна няня» та кошти, які були отриманні останньою за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року повинні бути повернуті до бюджету.

Не погодившись з вищевказаною відмовою відповідача у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня», а також ввимоги останнього про повернення отриманої компенсації послуги «муніципальна няня» за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року, ОСОБА_1 , звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» визначено Порядком відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. №68 (далі Порядок №68).

За приписами п.2 Порядку №68 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

- послуга з догляду за дитиною до трьох років муніципальна няня (далі - послуга муніципальна няня) - послуга, що надається для підтримки батьків, опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років;

- отримувач послуги муніципальна няня - батьки, опікуни дитини;

- муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00 та / або КВЕД 88.91) / юридична особа (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), яка надає послугу з догляду за дітьми та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років, крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, батьків та опікунів дитини.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №68 відшкодування вартості послуги муніципальна няня є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків, опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги муніципальна няня) за здійснення догляду за дитиною протягом місяця.

Абзацом 2 п.3 Порядку №68 передбачено, що призначення та виплата грошової компенсації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Відповідно до абз.1 п.4 Порядку №68 компенсація послуги муніципальна няня виплачується отримувачу послуги муніципальна няня в розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, установленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня, але не більше від вартості послуги муніципальна няня, сплаченої отримувачем послуги муніципальна няня.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №68 визначено, що право на отримання компенсації послуги муніципальна няня мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками, опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір) з муніципальною нянею.

Згідно з абз.2 п.5 Порядку №68 компенсація послуги муніципальна няня надається отримувачам послуги муніципальна няня за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України Про зайнятість населення, за винятком отримувачів послуги муніципальна няня, які здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також отримувачів послуги муніципальна няня, у яких одночасно народилося троє і більше дітей.

При цьому, абз.3-4 п.5 Порядку №68 встановлено, що компенсація послуги муніципальна няня надається у разі, коли один або обидва з батьків, опікунів не зайняті та є особами з інвалідністю I або II групи. Компенсація послуги муніципальна няня не призначається батькам, які є батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу, прийомними батьками, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства, отримувачам послуги муніципальна няня, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

За приписами абз.1-2 п.7 Порядку №68 для отримання компенсації послуги муніципальна няня отримувач послуги муніципальна няня подає заяву та документи/відомості у паперовій та електронній формі, зазначені в пунктах 8 і 9 цього Порядку. До 1 січня 2021 р. заява разом з документами, необхідними для отримання компенсації послуги муніципальна няня, приймається від отримувачів послуги муніципальна няня місцевими структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Пунктом 11 Порядку №68 передбачено, що місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення: розглядають подані документи; перевіряють факт реєстрації фізичної особи - підприємця/юридичної особи, яка надає послугу з догляду за дітьми, з якою укладено договір на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; протягом десяти робочих днів з дати надходження документів приймають рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги муніципальна няня; протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги муніципальна няня письмово або в електронній формі інформують отримувача послуги муніципальна няня про прийняте рішення. Отримувачу послуги муніципальна няня може бути відмовлено у призначенні компенсації послуги муніципальна няня у разі подання неповного пакета документів, передбаченого пунктами 8 і 9 цього Порядку, відсутності інформації про муніципальну няню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та/або викладення недостовірної інформації в договорі. Підставою для відмови в призначенні або для припинення виплати компенсації послуги муніципальна няня є також установлення факту порушення: муніципальною нянею - вимог, передбачених абзацами третім і четвертим пункту 4 цього Порядку; отримувачем послуги муніципальна няня - вимог, передбачених абзацами другим і третім пункту 5 цього Порядку.

Відповідно до п.12 Порядку №68 компенсація послуги муніципальна няня призначається на строк здійснення догляду за дитиною до трьох років, визначений у договорі, укладеному між отримувачем послуги муніципальна няня та муніципальною нянею. У разі продовження строку дії цього договору виплата компенсації послуги муніципальна няня продовжується за заявою отримувача послуги муніципальна няня з місяця подання заяви. Виплата компенсації послуги муніципальна няня здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги муніципальна няня документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги муніципальна няня.

При цьому, суд зауважує, що згідно абзацу 2 п. 17 Порядку № 68 у разі одержання надміру виплачених коштів під час виплати компенсації послуги "муніципальна няня" отримувач послуги "муніципальна няня" повинен відшкодувати місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення ці кошти за весь період з моменту, коли він не мав права на їх одержання.

З аналізу наведених приписів Порядку №68 слідує, що отримувач послуги муніципальна няня має право на компенсацію послуги муніципальна няня, зокрема, за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», при цьому, компенсація послуги муніципальна няня не призначається, зокрема, тим батькам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто зайнятість кожного з батьків має бути фактичною і безпосередньо здійснюватися під час отримання послуги муніципальна няня кожним з них, відсутність такої зайнятості є підставою для відмови у призначенні компенсації означеної послуги.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012р. №5067-VІ.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» (тут і далі в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) зайнятість це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Пунктами 11 та 14 частини 1 статті 1 Закону України Про зайнятість населення визначено, що неповна зайнятість це зайнятість працівника на умовах робочого часу, що менший від норми часу, передбаченої законодавством, і може встановлюватися за договором між працівником і роботодавцем з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку; повна зайнятість - зайнятість працівника за нормою робочого часу, передбаченою згідно із законодавством, колективним або трудовим договором.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

За приписами ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.

Таким чином, за приписами Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення, зокрема, належать як особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) відповідно до Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), так і особи, які працюють на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, в тому числі відповідно до норм Господарського та Цивільного кодексів України (далі ЦК України).

Відмовляючи позивачеві у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня», відповідач посилався саме на відсутність у ОСОБА_1 умов зайнятості.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач, будучи отримувачем послуги муніципальна няня та перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 12.06.2019р. зареєстрована, як фізична особа-підприємець, про що внесено запис № 0135124 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

Крім того вищезазначений факт також підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка міститься в матеріалах справи.

Також станом на момент розгляду справи судом, дані про провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 - «не перебуває в процесі припинення».

При цьому суд зауважує, що сторонами у справі також не заперечується факт наявності у особи статусу фізичної-особи підприємця на момент винесення відповідачем спірного розпорядження від 15.04.2021 року.

Судом також встановлено, що відповідачем факт зайнятості батька дитини не заперечується.

Вищевстановлені обставини свідчать про дотримання позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» умов п. 5 Порядку №68 щодо зайнятості кожного з батьків дитини відповідно до Закону України Про зайнятість населення.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд зауважує, що у даному випадку права позивача порушені не певною бездіяльністю відповідача (не здійсненням посадовою особою своїх обов`язків), а саме прийнятим ним рішенням про відмову у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня», а тому, позовні вимоги, в частині визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації послуги «муніципальна няня» у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня 2021 року, за витрати на оплату послуг няні з березня по липень 2021 року включно є похідними від позовних вимог ОСОБА_1 , щодо визнання протиправним та скасувати рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» ОСОБА_1 , оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлення судом протиправності відмови відповідача у призначенні позивачеві компенсації послуги «муніципальна няня», а також враховуючи, що позивачем було подано усі передбачені Порядком №68 документи та дотримано усі необхідні умови для призначення такої компенсації, визначені цим Порядком, в тому числі документально підтверджено здійснення оплати цієї послуги за спірний період, суд, з метою відновлення порушеного відповідачем права позивача, доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради виплатити ОСОБА_1 компенсацію послуги «муніципальна няня» за витрати на оплату послуг няні з березня по липень 2021 року включно.

Проте суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зобов`язання позивача повернути отриману компенсацію послуги «муніципальна няня» за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року, оскільки фактично останній не приймав будь-яких управлінських рішень стосовно стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів за вищезазначений період у відповідності до вимог абзацу 2 п. 17 Порядку № 68.

Крім того, суд зауважує, що будь-яких вимог Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради направлених безпосередньо до ОСОБА_1 , останньою до суду надано не було, а електронні листи відповідача були адресовані саме її чоловікові, як відповіді на його звернення від 14.04.2021 р. та 19.04.2021 р.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зобов`язання позивача повернути отриману компенсацію послуги «муніципальна няня» за листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року спрямована на захист ще не порушеного права позивача, що суперечить статті 5 КАС України, у той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на положення вказаної статті та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2724,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно до розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області коштів у сумі 1816,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: пр-т Петра Калнишевського, 55, м. Дніпро, 49127) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення (, місцезнаходження: пр-т Петра Калнишевського, 55, м. Дніпро, 49127), оформлене розпорядженням від 15.04.2021 року, про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсації послуги «муніципальна няня».

Зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: пр-т Петра Калнишевського, 55, м. Дніпро, 49127) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію послуги «муніципальна няня» за витрати на оплату послуг няні з березня по липень 2021 року включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: пр-т Петра Калнишевського, 55, м. Дніпро, 49127) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев