Справа № 640/2163/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2163/21 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Пенсійного фонду України, яке викладене у листі від 03 листопада 2020 року № 28437-26527/Г-03/8-2800/20 Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України;

- зобов`язати Пенсійний фонд України призначити ОСОБА_1 , з 07 червня 2020 трудову пенсію за віком у розмірі 89,17 відсотка повної трудової пенсії за віком, але не нижче прожиткового мінімуму.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 13 вересня 2021 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Новоукраїнського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про призначення пенсії, у якій просила призначити їй трудову пенсію за віком у розмірі 89, 17% повної трудової пенсії за віком, але не нижче прожиткового мінімуму.

Листом від 07.07.2020 року за №1100-0201-8/18086 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про те, що підстави для розгляду її заяви відсутні, оскільки положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (11.10.2017 р.) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення такого виду пенсії.

15.07.2020 року позивач подала скаргу на ім`я Голови Пенсійного фонду України, у якій викладене прохання скасувати рішення від 07.07.2020 р. за №1100-0201-8/18086, призначити їй трудову пенсію за віком 89, 17% повної трудової пенсії за віком, але не нижче прожиткового мінімуму., вжити заходів до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Новоукраїнського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для забезпечення їх подальшої діяльності без порушень законодавства України.

Листом від 28.07.2020 року за №2025-2205/Г-02/8-1100/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомлено позивача про те, що їй було надано роз`яснення з питання призначення пенсії листом від 07.07.2020 р. за №1100-0201-8/18086.

Оскільки заява про призначення пенсії нею за встановленою формою не подавалася, отримане звернення розглядалося в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Листом від 14.08.2020 року за №22059-19759/Г-03/8-2800/20 Пенсійний фонд України повідомив ОСОБА_1 про порядок застосування законодавства про пенсійне забезпечення, а також про надання їй відповідей листами від 07.07.2020 р. за №1100-0201-8/18086 та від 28.07.2020 р. за №2025-2205/Г-02/8-1100/20 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

11.08.2020 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про призначення пенсії.

Листом від 04.09.2020 року за №1100-0302-8/26309 за наслідками розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача про те, що рішенням від 19.08.2020 р. №55 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на вказане рішення до Пенсійного фонду України, у якій просила скасувати рішення від 19.08.2020 р. №55, призначити їй з 07.06.2020 року трудову пенсію за віком у розмірі 89,17 відсотка повної трудової пенсії за віком, але не нижче прожиткового мінімуму.

Листом від 03.11.2020 року за №28437-26527/Г-03/8-2800/20 Пенсійний фонд України повідомив ОСОБА_1 про те, що їй неодноразово надавалася відповідь щодо умов та порядку призначення пенсії, а про прийняте рішення від 19.08.2020 р. №55 її повідомлено належним чином.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 80, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно р. І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Згідно з п. 4.3 р. IV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Тобто, органом звернення щодо призначення пенсії та органом, компетентним приймати рішення з вказаного питання, є територіальний орган Пенсійного фонду.

Згідно з матеріалами справи рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 19.08.2020 р. №55 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі її заяви.

Вказане рішення позивачем в судовому порядку не оскаржувалося, тоді як нею подано скаргу до Пенсійного фонду України на вказане рішення.

Згідно з п. 2 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 №18-6, у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Згідно з п. 6, 9, 10, 11, 12 Порядку №18-6 не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом Пенсійного фонду України від одного і того ж заявника з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, про що виноситься рішення про припинення розгляду такого звернення та повідомляється заявнику.

Орган Пенсійного фонду України зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його у термін не більше одного місяця від дня надходження скарги на адресу заявника поштою або надати йому під розписку.

Орган Пенсійного фонду України при розгляді скарги заявника перевіряє законність і обґрунтованість рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) повністю або в певній частині задовольняє скаргу. У разі повного або часткового задоволення скарги органу, що призначає пенсії, даються розпорядження про вчинення відповідних дій.

Рішення за розглядом скарги заявника приймає керівник відповідного органу Пенсійного фонду України (або його заступник відповідно до розподілу функціональних повноважень).

Рішення Пенсійного фонду України, прийняте за розглядом скарги, може бути оскаржене в судовому порядку в термін, передбачений законодавством України.

У разі повного або часткового задоволення скарги до рішення даються розпорядження органу Пенсійного фонду України, рішення якого скасовано повністю або в певній частині, про вчинення відповідних дій.

В даному випадку оскаржуваним рішенням Пенсійного фонду України, викладеним у листі від 03.11.2020 р. за №28437-26527/Г-03/8-2800/20, повідомлено ОСОБА_1 про те, що їй неодноразово надавалася відповідь щодо умов та порядку призначення пенсії, а про прийняте рішення від 19.08.2020 р. №55 її повідомлено належним чином, а також поінформовано про те, що питання призначення їй пенсії буде вирішуватися у відповідності з вимогами законодавства після досягнення пенсійного віку та за умови наявності страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення по суті скарги не приймалося, оскільки у попередньому листуванні з позивачем думка відповідача щодо вирішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області питання про призначення пенсії позивачу висловлена, зокрема, у листі від 14.08.2020 р. за №22059-19759/Г-03/8-2800/20, де оцінка підставам відмови у призначенні позивачу пенсії надана по суті.

Вказане відповідає вимогам п. 6 Порядку №18-6 щодо розгляду повторних звернень.

Також колегія суддів зазначає, що Порядок №18-6 прийнято згідно з преамбулою постанови правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 №18-6 на виконання Закону України "Про звернення громадян", тобто, він не є процедурою адміністративного оскарження рішень територіальних органів Пенсійного фонду України.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 р. № 280, до його повноважень не віднесено прийняття по суті рішень щодо призначення пенсії навіть у випадку оскарження рішення органу Пенсійного фонду нижчого рівня з нього приводу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача є оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, який по суті розглядав заяву про призначення пенсії з додатками і лише рішення якого може бути підставою для призначення позивачу пенсії.

Крім того, Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, рішення про призначення позивачу пенсії прийняти не може в межах своєї компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.