Справа № 640/18734/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.,

судді: Парінов А.Б.,

Федотов І.В.,

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.,

пр-к позивача Метенко Т.І.

пр-к позивача Громніцький Ю.П.,

пр-к відповідача Смикалов В.Р.,

пр-к третьої особи Новіков С.Ю.,

пр-к третьої особи Алфьоров Г.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», Товариство з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» звернулись до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг у якому просили: визнати протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за №2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1378/27823 в частині глави 8 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року у задоволенні адміністративних позовів відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову.

Апелянт наголошує на тому, що прийняття та введення в дію глави 8 Розділу XIV Кодексу ГТС в редакції постанови № 370 «Про затвердження змін до деяких постанов НКРЕКП» від 11.02.2020 року є протиправним, суперечить вимогам законодавства та безпосередньо порушує права та законні інтереси позивачів, як учасників ринку природного газу.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також не повне з`ясування обставин справи мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, яке відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 серпня 2021 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, наполягаючи на законності та обґрунтованості судового рішення, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень, визначених Законом України «Про ринок природного газу» та у спосіб, визначений законодавством.

Аналогічну позицію щодо правової природи постанови № 2493 від 30.09.2015 р. та наявності порушеного права позивача висловлює у відзиві на апеляційну скаргу і третя особа - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Також, третя особа посилається на помилковість тверджень апелянта щодо невиконання Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг свого обов`язку щодо визначення розрахунку плати за нейтральність балансування.

У відзивах на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз», вважають апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з підстав, викладених в апеляційній скарзі, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову через неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що погоджуються з думкою позивача та вважають, що прийняття та введення в дію Глави 8 Розділу XIV Кодексу ГТС, в редакції Постанови №370 370 «Про затвердження змін до деяких постанов НКРЕКП» від 11.02.2020 року є протиправним, суперечить вимогам законодавства та безпосередньо порушує права та законні інтереси позивачів, як учасників ринку природного газу.

У судовому засіданні представник апелянта та представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України» у судовому засіданні повністю заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що 11 лютого 2020 року відповідачем була прийнята Постанова №370, якою затверджено зміни до Кодексу газотранспортної системи (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493), згідно з якими, починаючи з 01 березня 2020 року оператор ГТС щомісячно розраховує плату за нейтральність балансування, здійснює оплату замовнику послуг природного газу у порядку, визначеному нормами Кодексу газотранспортної системи.

Вважаючи свої права порушеними у зв`язку із прийнятою постановою, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 17 Закону про НКРЕКП для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси систем передачі та розподілу електричної енергії, газотранспортної та газорозподільних систем, кодекси газосховищ та установки LNG, підготовлені операторами, та ініціює внесення змін до них.

Суд першої інстанції зауважив, що доводи позивача про відсутність повноважень відповідача на внесення змін до Кодексу ГТС, спростовуються наведеними нормами законодавства. Вся необхідна інформація щодо обґрунтованості прийняття постанови була викладена в обґрунтуванні до Проекту та аналізі його регуляторного впливу, з якими фізичні, юридичні особи, їх об`єднання, а також інші заінтересовані особи мали можливість ознайомитись на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» (в редакції постанови НКРЕКП від 11.02.2020 №370 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП») була прийнята відповідачем в межах повноважень, визначених Законами України «Про ринок природного газу», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Указом Президента України від 10.09.2014 № 715 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та у спосіб, визначений законодавством України».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до преамбули Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони Україна взяла на себе зобов`язання забезпечувати поступову адаптацію законодавства України до acquis ЄЄ відповідно до напрямів, визначених у цій Угоді, та забезпечувати ефективне її виконання.

З 01.10.2015 правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав-сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначаються Законом України «Про ринок природного газу».

Закон розроблений і прийнятий у рамках імплементації положень і вимог Директиви європейського парламенту та ради 2009/73/ЄС від 13.07.2009 р. «Про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та про скасування директиви 2003/55/ЄС».

Згідно положень статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 34 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

До завдань НКРЕКП як Регулятора відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» належить, зокрема, сприяння безпечному, надійному та економному функціонуванню газової інфраструктури (газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG), що дасть змогу забезпечити недискримінаційний доступ до неї для всіх замовників.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать, зокрема, затвердження кодексів газотранспортних систем.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Також, ч. 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Статтею 33 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що оператор газотранспортної системи розробляє кодекс газотранспортної системи за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу та подає його Регулятору на затвердження. Після затвердження кодексу газотранспортної системи Регулятором оператор газотранспортної системи розміщує його на своєму веб-сайті.

З матеріалів справи убачається, що станом на момент прийняття постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, НКРЕКП діяла на підставі Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014.

Пунктом 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг визначено, що одним із основних завдань Комісії є, зокрема, державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ.

Також, пунктом 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг установлено, що рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об`єднань споживачів і громадськості.

Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями.

Рішення НКРЕКП, прийняті у межах її повноважень, обов`язкові до виконання суб`єктами природних монополій.

Рішення НКРЕКП можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов`язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії.

Рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

НКРЕКП має право видавати в установленому порядку разом з органами виконавчої влади спільні акти.

На виконання вимог Закону про ринок газу, Оператором ГТС розроблено Кодекс газотранспортної системи, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за№ 1378/27823.

Також, згідно до ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», було оприлюднено проект регуляторного акта - постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил користування природним газом для юридичних осіб» та аналіз регуляторного впливу з метою одержання -зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань шляхом розміщення на офіційному веб-сайті НКРЕКП в мережі Інтернет.

Крім того, у відповідності із статтею 21 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» для погодження до уповноваженого органу (Державної регуляторної служби України) разом з проектом регуляторного акта Комісією подано аналіз регуляторного впливу цього проекту та копія оприлюдненого повідомлення про оприлюднення проекту з метою одержання зауважень і пропозицій.

Листом Державної регуляторної служби України від 29.09.2015 № 7333/0/20-15 Комісію повідомлено, що за результатами проведеної експертизи проект постанови НКРЕКП відповідає принципам державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (міститься в матеріалах справи).

Також, листом Антимонопольного комітету України від 30.09.2015 №128-06/01-9936, в межах компетенції, повідомлено про погодження проекту постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи».

Листом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 06.11.2015 № 7192/24488-0-26-15112.21 повідомлено Комісію, що постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (міститься в матеріалах справи).

Листом Міністерства юстиції України від 09.11.2015 № 24467-0-2615/10.1 повідомлено, що згідно з наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2015 № 2238/5 повернуто після державної реєстрації постанову НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи», зареєстровану у Міністерстві юстиції 06.11.2015 за № 1378/27823.

Станом на момент прийняття постанови НКРЕКП від 11.02.2020 № 370 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП», НКРЕКП діяла на підставі Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП).

Згідно зі статтею 2 Закону про НКРЕКП, Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Статтею 3 Закону про НКРЕКП встановлено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 17 Закону про НКРЕКП для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема, кодекси систем передачі та розподілу електричної енергії, газотранспортної та газорозподільних систем, кодекси газосховищ та установки ЕЕЮ. підготовлені операторами, та ініціює внесення змін до них.

Таким чином, Регулятор відповідно до Закону про НКРЕКП наділений повноваженнями на внесення змін до Кодексу ГТС, щ обуло досліджено судом першої інстанції.

Водночас, затвердження Кодексу ГТС, а також внесення змін до нього належить до виключних повноважень НКРЕКП.

При цьому, статтею 14 Закону про НКРЕКП засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті.

Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.

Засідання Регулятора є правомочними у разі присутності на ньому більшості із загального складу Регулятора.

Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції; розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Рішення Регулятора вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше чотирьох членів Регулятора, присутніх на засіданні.

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України.

Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, а також рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр», якщо більш пізній строк набрання ними чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня офіційного опублікування рішення. Рішення підлягає опублікуванню у 15-денний строк з дня його прийняття.

Водночас, постановою НКРЕКП від 11.02.2020 №370 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» були внесені зміни до Кодексу ГТС.

Колегією суддів встановлено, що при підготовці рішень, що мають ознаки регуляторних актів, Регулятор керується зокрема статтею 15 Закону про НКРЕКП та главою 11 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 06.12.2016 № 2133 (далі - Регламент) відповідно до положень яких кожен проект рішення Регулятора, що має ознаки регуляторного акта, разом з матеріалами, що обґрунтовують необхідність прийняття такого рішення, та аналізом його впливу оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора з метою одержання зауважень і пропозицій від інших органів державної влади, фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб.

Так, на відкритому засіданні НКРЕКП було схвалено проект Постанови «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» та на виконання вимог Закону про НКРЕКП Проект постанови після його схвалення (10.12.2019) було розміщено на офіційному вебсайті НКРЕКП в мережі Інтернет з метою отримання зауважень та пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб, які приймалися до 11.01.2020 включно.

Відповідно до статті 15 Закону про НКРЕКП було оприлюднено проект, що має ознаки регуляторного акта, постанови НКРЕКП «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» та аналіз регуляторного впливу з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань шляхом розміщення на офіційному веб-сайті НКРЕКП в мережі Інтернет.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вся необхідна інформація щодо обґрунтованості прийняття постанови була викладена в обґрунтуванні до Проекту та аналізі його регуляторного впливу, з якими фізичні, юридичні особи, їх об`єднання, а також інші заінтересовані особи мають можливість ознайомитись на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Зазначаємо, що зауваження та пропозиції до Проекту постанови були внесені до таблиці узагальнених зауважень та пропозицій до проекту рішення НКРЕКП, що має ознаки регуляторного акта, та 24.11.2020 року під час відкритого обговорення зауважень та пропозицій, наданих до Проекту постанови, були детально розглянуті та за результатами їх розгляду були, враховані, частково враховані або відхилені з наданням відповідних обґрунтувань.

Колегією суддів встановлено, що за результатами відкритого обговорення Проекту постанови, на офіційному веб-сайті Регулятора 05.02.2020 опубліковано протокол відкритого засідання разом з таблицею узгоджених позицій.

11.02.2020 на відкритому засіданні НКРЕКП прийнято постанову «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» (Постанова НКРЕКП від 11.02.2020 № 370).

12.02.2020 постанова НКРЕКП від 11.02.2020 № 370 була офіційно опублікована на вебсайті НКРЕКП та набрала чинності 13.02.2020, як це передбачено вимогами частини сьомої статті 14 Закону про НКРЕКП.

Отже, при схваленні та прийнятті оскаржуваної постанови НКРЕКП від 11.02.2020 № 370, положеннями якої главу 8 розділу XIV Кодексу ГТС викладено у чинній редакції, НКРЕКП були дотримані всі процедури передбачені законодавством.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивача, що прийняття та введення в дію глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС в редакції постанови НКРЕКП від 11.02.2020 № 370 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» є протиправним, та таким, що суперечить вимогам законодавства та безпосередньо порушує права та законні інтереси позивача, є хибними та необґрунтованими.

Щодо стверджень апелянта, що: «судом безпідставно встановлено, що Кодексом ГТС встановлено державні регульовані ціни - плату за нейтральність» колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначаються Законом України «Про ринок природного газу».

Закон України «Про ринок природного газу» є ключовим документом, що встановлює на ринку природного газу України європейські норми, визначені в Третьому енергетичному пакеті, зокрема, в Директиві 2009/73/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європейського Союзу стосовно спільних правил для внутрішнього ринку природного газу Регламенті І715/2009 Європейського Парламенту та Ради Європейського Союзу про умови доступу до мереж передачі природного газу, Регламенті № 312/2014 (далі - Регламент № 312), яким запроваджується мережевий кодекс балансування газу в транспортних мережах. Зокрема, частиною другою статті 30 Регламенту № 312 передбачено, що національний регулятор встановлює або затверджує та оприлюднює методологію розрахунку плати за нейтральність балансування, включаючи її розподіл між замовниками послуг транспортування та правила управління кредитними ризиками.

Відповідно до положень пунктів 6, 7 частини третьої статті 4 Закону до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать:

-затвердження кодексів газотранспортних систем;

-затвердження правил балансування як частини кодексу відповідної газотранспортної системи (у тому числі методології визначення платежів, пов`язаних із балансуванням), що мають бути справедливими, недискримінаційними, обумовленими об`єктивними чинниками та такими, що створюють економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Таким чином, законом визначено компетенцію регулятора щодо затвердження Кодексу газотранспортної системи та правил балансування, як частини кодексу газотранспортної системи, яким визначається методологія визначення платежів, пов`язаних із балансуванням, у тому числі розрахунок плати за нейтральність балансування.

Натомість, оператор газотранспортної системи лише здійснює відповідні розрахунки за визначеною формулою», що підтверджується нижченаведеним.

Відповідно до статей 4 та 33 Закону постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 затверджено Кодекс газотранспортної системи, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1378/27823, який є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до підпункту 9 ч. 2 статті 33 Закону Кодекс газотранспортної системи повинен містити такі положення, зокрема, правила фізичного і комерційного балансування з урахуванням основних принципів, визначених статтею 35 цього Закону.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГТС доступ суб`єктів ринку природного газу до газотранспортної системи здійснюється на принципах відповідальності всіх суб`єктів ринку природного газу за дотримання правил балансування, встановлених цим Кодексом, зокрема в частині сплати та одержання плати за добовий небаланс та плати за нейтральність балансування, для забезпечення найбільш ефективної торгівлі природним газом.

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

Балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

Комерційне балансування - це діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації;

Плата за нейтральність балансування - це плата, яка дорівнює різниці між коштами, які були отримані оператором газотранспортної системи або підлягають виплаті оператору газотранспортної системи, та коштами, які були сплачені оператором газотранспортної системи або підлягають виплаті оператором газотранспортної системи у зв`язку з діями, пов`язаними з балансуванням газотранспортної системи, що має бути стягнута оператором газотранспортної системи із замовника послуг транспортування або виплачена оператором газотранспортної системи замовнику послуг транспортування.

Правила комерційного балансування визначені розділом XIV Кодексу ГТС Главою 8 розділу XIV Кодексу ГТС визначено принципи нейтральності балансування та порядок здійснення оператором газотранспортної системи розрахунку плати за нейтральність балансування, зокрема, методологія здійснення оператором газотранспортної системи розрахунку плати за нейтральність та ставки плати за нейтральність.

Зокрема, згідно з пунктом 4 глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи при розрахунку плати за нейтральність балансування за газовий місяць М враховує:

будь-які витрати та доходи, пов`язані з платою за добовий небаланс за газовий місяць М;

будь-які витрати та доходи, пов`язані із вчиненням балансуючих дій відповідно до цього розділу, а саме витрати, пов`язані з операціями купівлі-продажу короткострокових стандартизованих продуктів для цілей балансуючих дій, а також витрати, пов`язані з виконанням договору про падання послуг балансування за газовий місяць М;

доходи у вигляді відсотків банку на суму отриманого від замовників послуг транспортування фінансового забезпечення у формі грошових коштів, що має обліковуватись на окремому банківському рахунку, та витрати на обслуговування такого рахунку.

Оператор газотранспортної системи здійснює окремий облік нейтральності балансування, а саме всіх грошових надходжень та видатків, що передбачені пунктами цієї глави.

Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС плата за нейтральність балансування визначається пропорційно до обсягів транспортування замовників послуг транспортування місяця М, крім обсягів транспортування природного газу, що транспортується в митному режимі транзиту та митному режимі митного складу.

Плата за нейтральність балансування (ПП) розраховується окремо для кожного замовника послуг транспортування за формулою

НП = СПИ х ОВГ,

де СПН - ставка плати за нейтральність балансування за газовий місяць М, грн/тис. мЗ;

ОВГ - обсяг транспортування природного газу замовника послуг транспортування за газовий місяць М, який визначається згідно з абзацом першим цього пункту, тис. мЗ.

Згідно з пунктом 7 глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС ставка плати за нейтральність балансування (СПН) визначається за формулою:

СПН=(ВТ-ДХ)/СОТ,

де ВТ - витрати оператора газотранспортної системи згідно з пунктом 4 цієї глави за газовий місяць М, грн;

ДХ - доходи оператора газотранспортної системи згідно з пунктом 4 цієї глави за газовий місяць М, грн;

СОТ - сумарні обсяги транспортування природного газу замовників послуг транспортування за газовий місяць М, які визначаються згідно з абзацом першим пункту 6 цієї глави, тис. мЗ.

Ставка плати за нейтральність балансування може бути:

позитивного значення (більше нуля) - у такому випадку плата за нейтральність балансування стягується з замовника послуг транспортування природного газу на користь оператора газотранспортної системи;

від`ємного значення (менше нуля) - у такому випадку плата за нейтральність балансування оплачується замовнику послуг транспортування природного газу.

Відтак, при здійсненні розрахунку плати за нейтральність та ставки плати за нейтральність оператор газотранспортної системи має керуватися вимогами глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що твердження апелянта, що положеннями глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС Регулятор делегував оператору газотранспортної системи повноваження щодо встановлення державних регульованих цін на природну монополію, що на його думку суперечить вимогам статті 13 Закону України «Про ціпи та ціноутворення», у зв`язку з чим глава 8 Кодексу ГТС розділу XIV має бути визнана протиправною та не чинною, є хибним та не підтвердженим жодними документами.

Разом з цим колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 9 глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС для газового року 2019/2020 починаючи з 01.03.2020 плата за нейтральність балансування застосовується таким чином.

Оператор газотранспортної системи до 21 числа місяця, наступного за звітним, здійснює публікацію розрахунку та величини ставки плати за нейтральність балансування за місяць М на своєму веб-сайті та по кожному замовнику послуг транспортування через інформаційну платформу повідомляє про розмір грошових коштів, який мав би стягуватися із замовників послуг транспортування природного газу (якщо ставка нейтральної плати більше нуля) або мав би виплачуватися йому (якщо ставка плати за нейтральність балансування менше нуля) в якості плати за нейтральність балансування за місяць М.

За газовий рік 2019/2020 плата за нейтральність балансування не стягується та не виплачується.

Відтак, протягом 2019/2020 газового року (перший етап запровадження плати за нейтральність балансування), тобто з 01.10.2019 по 30.09.2020, розмір плати за нейтральність балансування, розрахований оператором газотранспортної системи відповідно до вимог глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС, доводиться до відома кожного замовника послуг транспортування природного газу інформативно та не підлягає оплаті оператору газотранспортної системи або оператором газотранспортної системи на користь замовників.

Таким чином, внаслідок дії положень глави 8 розділу XIV Кодексу ГТС не завдано будь-яких збитків жодному замовнику послуг транспортування природного газу.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті постанови від 30.09.2015 І № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортних систем» (в редакції постанови НКРЕКП від 11.02.2020 №370 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП»), відповідач діяв в межах своєї компетенції та повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому, в силу статті 2 КАС України, підстав для скасування оскаржуваного рішення Комісії відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи вищенаведену позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відтак, доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, повно та правильно встановлених судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: А.Б. Парінов

І.В. Федотов

(повний текст постанови складено 15.09.2021р.)