Справа № 240/22157/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22157/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

15 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (Порядок №850) у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності, у відповідності до Порядку №850 з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення на дооформлення документів стосовно призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок Управління Міністерства внутрішніх справ України у Житомирській області про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та додані до нього документи і за наслідками повторного розгляду прийняти одне з рішень, передбачених п.9 Порядку №850 (про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги);

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що саме лише подання позивачем документів не свідчить про наявність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги, до компетенції МВС України належить аналіз та дослідження змісту таких документів. У разі виявлення невідповідності таких документів встановленій формі, а також суперечності чи неповноти наявної у них інформації щодо отримання особою травми, каліцтва чи захворювання, ця обставина виключає можливість прийняття МВС України будь якого з рішень, чи то про виплату одноразової грошової допомоги чи про відмову у виплаті такої.

При дослідженні наданих позивачем документів встановлено, що на час звільнення зі служби позивач скарг на здоров`я не заявляв, медичного огляду та військово-лікарську комісію не проходив. Тому, відповідач вважає рішення МСЕК щодо причинного зв`язку захворювання позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ не прийнятним.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України до 21.04.1994.

Згідно наявної у матеріалах справи постанови на момент звільнення зі служби 21.04.1994, виданої листом Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" від 18.12.2019 №31, на підставі протоколу засідання медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" №31 від 18.12.2019 позивач набув захворювання, зокрема: НЦД по гіпертонічному типу. Поперековий остеохондроз, помірно виражений больовий і м`язово-тонічний синдроми. Генералізований остеоартроз. Короткозорість обох очей в 1,0Д при гостроті зору 0,5/0,5 з корекцією -1,0Д/-1,0Д=1,0/1,0, які отримані в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

З 29.01.2020 позивачу встановлено 2 групу інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №549811 від 05.02.2020.

З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення 2 групи інвалідності позивач звернувся із заявою та доданими до неї документами до УМВС України в Житомирській області, яке у свою чергу склало висновок та разом із додатками щодо виплати направило до Міністерства внутрішніх справ для затвердження.

Складений УМВС України в Житомирській області висновок МВС України не затвердило, повернуло документи на доопрацювання, з підстав недоліків у медичних документах, про що повідомлено позивача листом УМВС України в Житомирській області №586лк/29 від 22.06.2020. Вказано, що на час звільнення зі служби скарг на здоров`я позивач не заявляв, військово-лікарську комісію на час звільнення не проходив, складена постанова медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області №31 від 18.12.2019, яка винесена на час фактичного звільнення зі служби, не відповідає вимогам Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС №285 від 03.04.2017.

Вважаючи протиправною відмову МВС України у затвердженні висновку про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повернення відповідачем документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (Закон №565-ХІІ) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок №850.

07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (Закон №580-VIII).

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

Положеннями п. 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-ХІІ, зокрема ч. 6 ст. 23 цього Закону в редакції, чинній з 12.03.2015, і відповідно до Порядку №850.

Згідно з п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку №850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п.8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п.14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

При цьому, згадані підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС від 03.04.2017 №285, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за №559/30427 (далі - Положення), ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Положення постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.

Встановлено, що відповідач повернув на доопрацювання пакет документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги з огляду на те, що постанова медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" №31 від 18.12.2019, яка винесена на час фактичного звільнення зі служби 22.04.1994, не відповідає вищевказаним Положенням, крім того така винесена з посиланням на неіснуючий наказ МВС СРСР №115 від 25.05.1988.

Однак, у відповідності до положень Порядку №850 розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, безумовно повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак такого відповідачем прийнято не було.

При цьому, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено. Тому, таке повернення відповідачем документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить чинному законодавству.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту права позивача, порушених відповідачем у межах спірних правовідносин, є визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення на дооформлення документів стосовно призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , а також зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок Управління Міністерства внутрішніх справ України у Житомирській області про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та додані до нього документи і за наслідками повторного розгляду прийняти одне з рішень, передбачених п.9 Порядку №850 (про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.