Справа № 480/4463/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2021 року Справа № 480/4463/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 скасовано наказ відповідача про звільнення його з посади, поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області з 21.08.2020, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Разом із тим, позивач не був негайно поновлений на посаді, заробітна плата йому не виплачена по день видачі наказу про його поновлення на виконання судового рішення, тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх прав про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову та зазначив, що 02.02.2021 було виконано рішення суду, при цьому позивач перебував на обліку в центрі зайнятості, де з 31.08.2020 по 01.02.2021 отримував допомогу по безробіттю, а тому позивачем не враховано суму виплати допомоги під час підрахунку середнього заробітку. Позивач із заявою про поновлення його на посаді не звертався, не ініціював таке питання перед роботодавцем.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти доводів, викладених у відзиві відповідачем, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Матеріалами справи та рішенням від 10.12.2020 Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/5693/20 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 з 2006 року працював в органах прокуратури, з липня 2019 займав посаду прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області. 17.08.2020 наказом прокуратури Сумської області № 205к звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області, на підставі п. 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 20 серпня 2020 року. Не погодившись з вказаним наказом, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №480/5693/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021, задоволено частково позовні вимоги позивача та скасовано рішення П`ятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 01.07.2020 № 1 про неуспішне проходження атестації прокурором ОСОБА_1 , скасовано наказ прокурора Сумської області від 17.08.2020 № 205к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 20.08.2020. Також судом поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області з 21.08.2020. Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.08.2020 по 10.12.2020 у розмірі 82839,9 грн.

Рішення суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних слідчим Державного бюро розслідувань, прокуратури Сумської області та стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22303,01 грн. підлягало негайному виконанню.

Разом з тим, до 02.02.2021 позивача на посаді не поновлено, заробітна плата йому не виплачувалася, тобто фактично рішення суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 відповідачем до 02.02.2021 не було виконано, що також не заперечувалося відповідачем у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З дня, наступного за днем ухвалення рішення від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 у відповідача виник обов`язок негайно виконати рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць. Втім, до 02.02.2021 відповідачем не було надано суду доказів виконання рішення суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 в частині поновлення позивача на посаді.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи те, що рішення суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 щодо поновлення позивача на посаді не було виконано у встановлений строк, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 11.12.2020 - наступний день після прийняття судового рішення від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 по 01.02.2021 (включно) до дня винесення наказу від 02.02.2021 про поновлення позивача на посаді.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність у його бездіяльності вини у невиконанні рішення суду про поновлення. Положення статті 236 КАС України не пов`язують право працівника на отримання середнього заробітку у зв`язку з не поновленням його на посаді із наявністю або відсутністю вини у діях роботодавця. При цьому у відповідача виникає обов`язок вчинення дій на виконання судового рішення без будь-якої ініціативи звільненого працівника, в т.ч. і відсутність обов`язку подання будь-яких заяв звільненого працівника, який поновлений згідно рішення суду на посаді.

Стосовно розміру виплат, суд зазначає, що згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

За приписами статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За приписами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 по справі №480/5693/20 встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача в сумі 1062,05 грн., середньомісячний розмір заробітної плати позивача становить 22834,08 грн. Зазначені суми зазначені і в довідці Сумської обласної прокуратури №21-380вих-21 від 11.05.2021 про середньоденну заробітну плату позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі суд виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі 1062,05 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, у відповідача виник обов`язок щодо виплатити середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 11.12.2020 по 01.02.2021 (включно), що становить 34 робочі дні.

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 11.12.2020 по 01.02.2021 (включно), яка має бути виплачена позивачу відповідачем становить: 36109,70 грн. (1062,05 середньоденний заробіток позивача *34 робочих днів).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності невиплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Стосовно посилання відповідача на виплачену суму допомоги по безробіттю суд зазначає, що такі виплати не враховуються під час вирішення питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення особи по посаді за рішенням суду.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 по справі № 480/69/19.

Так, згідно зі ст. 236 КЗпП України, виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 року у справі № 243/2748/16-ц, від 27.06.2019 року у справі № 821/1678/16.

При цьому, суд вважає помилковим висновок відповідача про те, що при визначенні суми середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача, слід враховувати факт отримання позивачем певного доходу, зокрема, допомоги по безробіттю, оскільки виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу/затримки виконання рішення про поновлення на роботі та будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин законодавством не передбачено.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.06.2018 року у справі № 826/808/16, від 24.09.2019 року у справі № 826/16191/17.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 11.12.2020 по 01.02.2021 (включно) в сумі 36109,70 грн.

Стосовно вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 11 грудня 2020 року по 01 лютого 2021 року включно у розмірі 36109,70 гри. з урахуванням податків та зборів, суд зазначає наступне. В даному випадку, судом сума 36109,70 грн. враховує суму податків і заборів, і не потребує додаткового визначення судом, оскільки розмір суми середньоденного заробітку позивача в сумі 1062,05 грн. визначено із врахуванням суми податків і заборів, що зазначено і в довідці Сумської обласної прокуратури від 11.05.2021 №21-380вих-21 про середньоденну заробітну плату позивача.

В силу приписів податкового законодавства України, особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; на податкового агента покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. За наведених обставин суд відзначає, що сума середнього заробітку позивача в сумі 36109,70 грн., як оподаткований дохід позивача, підлягає виплаті позивачу з відрахуванням від стягнутого судом середнього заробітку в розмірі 36109,70 грн. суми обов`язкових податків, зборів, платежів в силу приписів Податкового кодексу України та є обов`язковим для відповідача.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 05.03.2020 по справі № 480/1601/19.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з Сумської обласної прокуратури (40021, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 33, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, починаючи з 11.12.2020 по 01.02.2021 (включно) у розмірі 36109,70 грн. з відрахування від суми середнього заробітку суми обов`язкових податків, зборів, платежів.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2021

Суддя С.М. Гелета