Справа № 542/1167/21
Суддя: Афанасьєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1167/21
Провадження № 2-а/542/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАА №130562 від 15.07.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії БАА №130562 від 15.07.2021 року.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора 2 взводу 3 роти старшого лейтенанта поліції Міщанина Михайла Олександровича БУПП в Полтавській області ДПП серія БАА №130562 від 15.07.2021 року його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст.121 КУпАП за те, що 15.07.2021 року о 7:47 годині в м. Полтава по вул. Лідова 4 , керуючи транспортним засобом Ford sierra номерний знак НОМЕР_1 здійснив правопорушення: водій керував ТЗ який був не перереєстрований протягом 10 діб з моменту встановлення ГБО, при обов`язковому його перереєстрації, чим порушив вимоги п.п 2.9.8 ПДР України та п.7 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Міщанин М.О. зупинив водія ОСОБА_1 15.07.2021 року о 7:47 за адресою АДРЕСА_1 та звинуватив його в тому, що в нього нібито не працює покажчик повороту. 15.07.2021 о 7:54, за тією ж адресою АДРЕСА_1 , після чого не маючи ніяких доказів та без проведення технічного огляду і складання відповідного акту інспектор ОСОБА_2 звинуватив його в тому, що на його автомобіль було встановлено газо-балонне обладнання, яким данний ТЗ не є обладнаним та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Зазначає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 также суттєво порушив його прав, а саме: не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Міщанин М.О. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що на автомобілі марки «Форд», яким він керував 15.07.2021, не встановлено газово-балонне обладнання. Під час зупинки працівниками поліції він не висловлював будь-які заперечення оскільки поспішав по роботі. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.25).

Надав відзив на адміністративний позов (а.с.27-31), в якому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі.

Зазначав, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме 15.07.2021 об 07 год. 47 хв., по вул. Лідова, 4, у м. Полтаві, керував транспортним засобом Ford Sierra, номерний знак НОМЕР_1 , не перереєстрованим у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту встановлення газобалонного обладнання (далі - ГБО), чим порушив вимоги п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р.

Відповідно до п. 2.9. (в) ПДР Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов язковість її проведення.

Відповідно до п. 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Крім того, Законом України «Про дорожній рух» передбачена державна реєстрація та облік транспортних засобів.

Відповідно до ст. 32 закону «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номери агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно до cт. 34 « Про дорожній рух» фізичні та юридичні особи- власники транспортних засобів зобов язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби незалежно від їх технічного стану протягом 10 діб після придбання, митного оформлення чи тимчасового ввезення на територію України, а також у разі виникнення обставин, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (зміна права власності, кольору транспортного засобу, місця проживання власника, зміна агрегатів, що мають ідентифікаційні номери, установка газового обладнання).

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

У даному випадку до постанови додається відео фіксація із нагрудної відеокамери (бодікамери), на якій зафіксовано, що під час перевірки ТЗ виявлено встановлення ГБО. Під час розмови із водієм останній не заперечує факту порушення ним п. 2.9.в) ПДР.

Також зазначає, що відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України автомобіль Ford Sierra, номерний знак НОМЕР_1 , на момент подання відзиву так і не був перереєстрований, про що свідчить пуста графа «Паливо» у реєстраційній картці (якби транспортний засіб був перереєстрований після встановлення ГБО, то в даній графі було б зазначено «Газ»).

Зазначає, що посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення та порушення цим прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації.

Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України, порушень не допущено.

Позивача було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Після зупинки транспортного засобу водієві негайно було повідомлено підставу зупинки (не працював правий покажчик повороту), що підтверджується матеріалами відеофіксації. ОСОБА_1 на місці зупинки усунув порушення. Таким чином, підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності не було. Однак, під час перевірки документів та огляду транспортного засобу було виявлено інше порушення, а саме порушення п. 2.9.в) ПДР, за що і було притягнуто позивача до адміністративної відповідності. Таким чином, жодних порушень чинного законодавства з боку інспектора вчинено не було.

Просив повністю відмовити позивачеві у задовленні позовних вимог. Справу просив розглядати за його відсутності.

Суд, висліухавши пояснення позивача у вступному слові, дослідивши письмові та електронні докази, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові серії БАА № 130562 від 15.07.2021 року зазначено, що 15.07.2021 року о 07 год. 47 хв. в м.Полтава, вул.Лідова, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Sierra, який був не перереєстрований протягом 10 діб з моменту встановлення ГБО, при обов`язковості його перереєстрації, чим порушив вимоги п.2.9 в ПДР України та п.7 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 13).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Відповідно до п. 30.1 ПДР України

У відповідності до п.31.3 "а" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.2 "б" ПДР України визначено, що з надання сервісних послуг МВС переобладнання транспортних засобів узгоджуються з територіальними органами.

Згідно із ст.32 Закону України "Про дорожній рух" переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номер.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п.5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу (далі - заява про погодження), в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Отже, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, також є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Оскільки установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) призводить до зміни його маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу.

При цьому, не дозволяється без погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією переобладнання транспортних засобів, а також застосування додаткового обладнання, експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що з наданих відповідачем доказів неможливо встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП за вказаних у постанові обставин.

ОСОБА_1 зазначає, що на автомобілі марки «Форд», яким він керував 15.07.2021, не встановлено газово-балонне обладнання.

Тобто позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 2.9 «в» Правил дорожнього рухуУкраїни, за що передбачена відповідальність згідно з частиною 6 статті 121 КУпАП.

Так, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, до якого долучив диск з відеозаписом.

При дослідженні наданого до відзиву диску з відеозаписами, судом встановлено, що викладений у оскаржуваній постанові факт порушення позивачем вимог пункту 2.9 «в» ПДР України, на відеозаписах не знайшов свого підтвердження.

Так, диск містить декілька файлів з відеозаписами. На яких виден рух транспортних засобів, зупинку автомобіля червоного кольору. При цьому, з наданого відеоматеріалу під час зупинки автомобіля неможливо ідентифікувати автомобіль, оскільки на ньому не видно ні його номера, ні марку. Крім того, неможливо встановити обставини зазначені в постанові, оскільки факт виявлення та фіксації газово-балонного обладнання в автомобілі позивача відсутній. Відеозапис же містить фіксацію розяснення процесуальних прав позивачу, факт винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та вручення її копії позивачу.

Таким чином, жоден відеозапис не містить відомостей про виявлення в автомобілі марки Ford sierra номерний знак НОМЕР_1 встановленого газово-балонного обладнання, з`ясування та встановлення часу його установки, з метою визначення дотримання чи порушення 10-денного строку для здійснення перереєстрації транспортного засобу.

Інших письмових чи електронних доказів фото- або відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 відповідачем не надано.

Посилання на те, що на момент подання відзиву автомобіль марки Ford sierra номерний знак НОМЕР_1 так й не був перереєстрованим, на підтвердження чого надана реєстраційна картка (а.с. 32), суд вважає безпідставними, оскільки не доведений сам факт встановлення газово-балонного обладнання в даному автомобілі.

Щодо доводів відповідача щодо незаперечення позивачем проти факту вчинення ним адміністративного правопорушення на місці винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд зазанчає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №130562 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, прийнята з порушеннями вимог КпАП України, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн. (а.с. 20, 23).

За вказаних обставин, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАА №130562 від 15.07.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №130562 від 15.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 38751, вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область.

Повний текст рішення складений 14 вересня 2021 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва