Справа № 640/27912/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2021 року м. Київ № 640/27912/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у незастосування положень п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 станом на 1 березня 2018 року, на 1 січня 2019 року та на 1 січня 2020 року, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Законом України від 23.11.2018 №2629-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 станом на 1 березня 2018 року, на 1 січня 2019 року та на 1 січня 2020 року з урахуванням положень п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Законом України від 23.11.2018 №2629-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві три окремі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 березня 2018 року, на 1 січня 2019 року та на 1 січня 2020 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в яких посадовий оклад та оклад за військовим званням відобразити у розмірах, визначених шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Законом України від 23.11.2018 №2629-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», а інші основні та додаткові види грошового забезпечення в установлених розмірах.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 29.01.2020 року набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, у зв`язку з чим у позивача виникло право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, обчисленого шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Законом України від 23.11.2018 №2629-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, з огляду на те, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній додатково наголосив на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що тексти приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 не можуть застосовуватись до регулювання спірних правовідносин, оскільки останні не містять норм права.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із заявою від 09.06.2020, в якій просив виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлені довідки про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року, на 1 січня 2019 року та на 1 січня 2020 року, в яких посадовий оклад та оклад за військовим званням провис вказати у розмірах, встановлених у Примітках Додатків 1 та 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Листом від 06.07.2020 №222/4/1049 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що до відповідача від органу Пенсійного фонду України не надходили списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 01.01.2018, з 01.01.2019 та з 01.02.2020, а тому у Військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення заявника для перерахунку пенсії.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон №2262-ХІІ у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У той же час, приписами ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон №2011-ХІІ) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (надалі Порядок №45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 п. 5 Порядку №45 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

У той же час, п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі Постанова №103) внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі Постанова №704), який викладено у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

До внесення вказаних змін п. 4 Постанови КМУ №704 діяв у такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103.

Однак, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не було приведено у відповідність з нормою п. 4 Постанови №704.

Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 14 Постанови №704 у відповідність до змін, що були внесені у п. 4 Постанови №704, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».

Вказані невідповідності були виправлені Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, яка застосовується з 01.10.2020.

Водночас, слід зазначити, що у цих примітках норми права не містяться, примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 №870 були затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (надалі Правила №870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом п. 20 Правил №870, у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями п. 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

За приписами п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

При цьому, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме: п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не втратила чинності та за юридичною силою є вищою ніж положення п. 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 14 Постанови №704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за відповідними посадами та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, твердження представника позивача про можливість взяти за розрахункову величину прожитковий мінімум відхиляються судом, з огляду на наступне.

Дійсно, згідно з Постановою №704, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком наведеним Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 у справі №240/11952/19.
Крім того, застосування додатків 1, 14 Постанови №704 здійснюється при визначенні грошового забезпечення, зокрема, посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби та не можуть бути застосовані до позивача, оскільки останній станом на момент виникнення спірних правовідносин перебуває на пенсії.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач перебуває на пенсії та не проходить на даний час строкову військову службу, для перерахунку його пенсії можливо застосувати приписи наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» від 01.03.2018 №90, оскільки саме даним наказом врегульовано співвідношення окладів осіб, які звільнені з військової служби.

Як наслідок, суд дійшов до висновку, що відмовляючи у видачі позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 1 березня 2018 року, на 1 січня 2019 року та на 1 січня 2020 року для перерахунку його пенсії, в яких посадовий оклад та оклад за військовим званням відобразити у розмірах, визначених шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Законом України від 23.11.2018 №2629-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», а інші основні та додаткові види грошового забезпечення в установлених розмірах, відповідач діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок