Справа № 522/7961/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/7961/21

Категорія: 113070100 Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.

Час і місце ухвалення: 12:53, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 23.06.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про:

- скасування постанови інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікішина Г.І. по справі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2021 року (серія ОДП 1121872), про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП;

- закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що даний транспортний засіб був вимушено зупинений через те, що автомобілем припинено подання електричного живлення на бортовий комп`ютер. Позивач вказує, що він увімкнув аварійну світлову сигналізацію, однак це не можливо встановити по фотографіям зроблені інспектором з паркування.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовну заяву не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Справу розглянуто за правилами ст. 286 КАС України у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2021 року (Серія ОДП 1121872) відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, проте, як виявилось вона не працювала, з огляду на відсутність електричного живлення.

З метою підтвердження факту вимушеної зупинки (автомобіль сам зупинився, тому я не мав можливості обирати місце його зупинки), у зв`язку з технічними несправностями, він надав суду копії наступних документів, що підтверджують доставку автомобіля на станцію технічного обслуговування та вартість за його ремонт: копії акту виконаних робіт з доставки на спец. майданчик (рахунок №204/4 від 02 квітня 2021 року), накладної №1501 від 02 квітня 2021 року, заказу-наряду №1729 від 02 квітня 2021 року, що знаходяться у матеріалах справи.

Відповідачем у судовому розгляді була надана пояснювальна записка від 11 червня 2021 нібито інспектора з паркування, який зробив вищезгадані фото. Однак, жодних документів, які б підтверджували повноваження такого інспектора надано не було, що свідчить про те, що особа, яка написала вказану записку є невстановленою, а даний доказ не має враховуватись та є неналежним.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовано вимоги п.9.11. Правил дорожнього руху, оскільки жодна з обставин, передбачених цим пунктом не мала місце, адже його автомобіль не рухався з технічними несправностями (автомобіль сам зупинився, так як було припинено подання електричного живлення на бортовий комп`ютер), даний транспортний засіб у момент ухвалення інспекторами постанови не буксирувався, а також мій автомобіль не позначений розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки

У відзиві Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Всі доводи позивача, зокрема, ті, які наведені в апеляційній скарзі, судом були ретельно досліджені у сукупності з доводами та доказами відповідача та їм надано належну правову оцінку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Постановою інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікішина Г.І. було встановлено, що ОСОБА_1 , 02 квітня 2021 року о 12 годині 06 хвилин за адресою: вул. Соборна площа, 3, м. Одеса, керуючи транспортним засобом марки NISSAN LEAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме - здійснив зупинку, стоянку на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху. Позивач в позовній заяві підтвердив, що він дійсно в зазначені дату та час керував автомобілем марки NISSAN LEAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (електромобіль), та даний транспортний засіб був вимушено зупинений через те, що автомобілем припинено подання електричного живлення на бортовий комп`ютер.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в судовому засіданні зазначив, що не міг увімкнути аварійну світлову сигналізацію у зв`язку з несправністю автомобіля. В той же час, в тексті позовної заяви позивачем зазначено, що він увімкнув аварійну світлову сигналізацію, однак це не можливо встановити по фотографіям зроблені інспектором з паркування. Таким чином суд першої інстанції вбачав, що позивачем надаються суперечливі пояснення щодо обставин справи, що свідчить про недобросовісну поведінку позивача при встановленні фактичних обставин справи.

Також, суд першої інстанції зазначив, що з наявних матеріалів справи встановлено, що позивачем в порушення п.9.11 Правил дорожнього руху не було встановлено знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Отже, встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п.15.9 Правил дорожнього руху та законність притягнення позивача до відповідальності згідно ч.3 ст. 122 КУпАП.

У свою чергу позивачем не надано жодних доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.3 ст. 122, ст. 251, ст. 279-1 КУпАП,ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", п.п. 1.3., 9.11., 15.14. Правил дорожнього руху.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснення позивачем зупинки, стоянки на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці дорожнього руху було зафіксовано в режимі фотозйомки.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта про те, що судом першої інстанції невірно застосовано вимоги п.9.11 Правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.

Пунктом 15.14. Правил дорожнього руху встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п.9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно 9.11. Правил дорожнього руху, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар:

а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в п.9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил;

б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в пп."б" п.9.10 цих Правил.

В даних спірних правовідносинах, позивач як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі наполягав на тому, що причиною зупинки стало те, що автомобілем припинено подання електричного живлення на бортовий комп`ютер.

Колегія суддів зазначає, що саме викладені позивачем обставини свідчать в даному випадку про те, що несправність світлової сигналізації спричинена відсутністю електричного живлення, що, в свою чергу, зобов`язувало позивача встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар з метою дотримання безпеки для інших учасників дорожнього руху.

Стосовно наданих ОСОБА_1 на підтвердження факту вимушеної зупинки у зв`язку з технічними несправностями, доказів, що підтверджують доставку автомобіля на станцію технічного обслуговування та вартість за його ремонт, а саме: копії акту виконаних робіт з доставки на спец. майданчик (рахунок №204/4 від 02 квітня 2021 року), накладної №1501 від 02 квітня 2021 року, заказу-наряду №1729 від 02 квітня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів вважає, що за відсутності доказів оплати зазначених послуг, такі обставини є не підтвердженими та не доведеними в повному обсязі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з її моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.