Справа № 520/7224/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 р.Справа № 520/7224/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В.) по справі № 520/7224/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"

до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Концерн Авек та КО" (далі - позивач) звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 15.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64801389 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19.07.2019 №110/1660/0/250-19-П.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 позов залишено без задоволення.

ПрАТ "Концерн Авек та КО", не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано доводи позивача, а обставини з яких суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви суперечать підставам позову.

Вказує, що відповідачем відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до виконання закінчився. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги копію заяви про відкриття виконавчого провадження, надану відповідачем із відміткою про її отримання 12.03.2020, оскільки вона не містить ані вхідного номеру, ані посади службової особи, яка отримала заяву та її прізвища, а отже не є належним доказом звернення Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що до заяви про відкриття виконавчого провадження підписаної представником К.О. Огановою від 12.03.2020 року без вихідного номеру додана копія довіреності від 13.01.2020 на ім`я Оганової К.О. При цьому вказана копія довіреності завірена 06.07.2020, що свідчить про те, що заява про відкриття провадження і довіреність не могли бути подані 12.03.2020.

Також, вважає, що з доповідної записки від 11.03.2021 неможливо дійти висновку про те, що саме постанова від 19.07.2019 №110/1660/0/250-19-П була виявлена не зареєстрованою, оскільки у ній відсутній конкретизований перелік постанов, а також не зазначено про те, що виявлено заяви про відкриття виконавчих проваджень та інші документи зокрема довіреності. Крім того, доповідна записка відсутня в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, зазначає, що в порушення ч. 9 ст. 79 КАС України відповідач не направив позивачу відзив та відповідні додатки (зокрема, копію заяви про відкриття виконавчого провадження), а отже вказані документи не повинні братись судом до уваги як докази.

Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач) подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у Харківській області (далі третя особа, Інспекція) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області від 19.07.2019 № 110/1660/0/250-19-П накладено на ПрАТ "Концерн Авек та КО" штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 30 105,00 грн.

Позивачем оскаржено вказану постанову, за результатами розгляду якої рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі № 520/7579/19, яке набрало законної сили 13.02.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 110/1660/0/250-19-П від 19.07.2019 набрала законної сили 13.02.2020 та з цієї дати підлягала примусовому виконанню.

За твердженням відповідача, з якими погодився суд першої інстанції Інспекцією пред`явлено постанову від 19.07.2019 до примусового виконання у Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 12.03.2020, в підтвердження чого надано копію заяви про відкриття виконавчого провадження (а.с. 59).

11.03.2021 посадовими особами відповідача при перевірці канцелярії було виявлено виконавчі документи, котрі не пройшли реєстрацію, а саме: дев`ять постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про стягнення штрафів з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко», у зв`язку з чим 11.03.2021 відповідачем зареєстровано заяву від 12.03.2020 та 15.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64801389 з примусового виконання постанови від 19.07.2019, що підтверджується доповідною від 11.03.2021, заявою від 11.03.2021, постановою від 15.03.2021 (а.с. 9-10, 48-49, 56).

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19.07.2019 пред`явлена до примусового виконання своєчасно, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021 прийнята відповідачем в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - рішень інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частин 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наведених приписів Закону №1404-VIII випливає, що єдиною умовою для повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.4 ст.4 цього Закону є недодержання саме стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області від 19.07.2019 № 110/1660/0/250-19-П про накладення штрафу на ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" набрала законної сили 13.02.2020, та як виконавчий документ, мала бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, тобто з 13.02.2020 до 13.05.2020.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції щодо своєчасного пред`явлення Інспекцією постанови від 19.07.2019 до примусового виконання, проте несвоєчасної реєстрації державним виконавцем заяви про відкриття виконавчого провадження, свідчить про законність оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст . 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься копія заяви про відкриття виконавчого провадження, на якій проставлено дату 12.03.2020 з підписом (а.с. 59).

Відповідно до п. 6 розд. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 р. № 1829/5 (в редакції від 06.03.2020 р.), реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем (відповідальною особою приватного виконавця) відомостей до Системи.

Дата реєстрації і вхідний номер документа формуються Системою та проставляються у реєстраційному штампі, зразок якого наведено у додатку 1 до цих Правил, що розташовується у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа.

За усним зверненням особи, яка подає документ, на першій сторінці наданої нею копії відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець (відповідальна особа приватного виконавця) проставляють відмітку із зазначенням дати отримання документа, своєї посади, прізвища, ініціалів та підпису і повертають копію особі.

Колегія суддів зазначає, що копія заяви Інспекції про відкриття виконавчого провадження не містить відміток з даними щодо відповідальної особи органу ДВС (посади, прізвища, ініціалів), до якої подавалася така заява. В свою чергу, з проставлених "від руки" дати та підпису неможливо встановити (ідентифікувати) особу, яка їх проставляла та зробити висновок, що цей запис робила саме посадова особа органу ДВС.

Також колегія суддів зауважує, що до заяви про відкриття виконавчого провадження на підтвердження повноважень особи, яка її підписала додано копію довіреності від 13.01.2020 № 08-21/64/2-20 на ім`я ОСОБА_1 , яка завірена 06.07.2020, що взагалі виключає можливість звернення Інспекції із вказаною заявою до виконавчої служби 12.03.2020.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає зазначені документи, як належні та достовірні докази своєчасного звернення та вважає безпідставним їх врахування судом першої інстанції.

Щодо посилань суду першої інстанції на доповідну записку від 11.03.2021, як належний доказ того, що Інспекцією не пропущено та пред`явлено виконавчий документ до виконання в межах строку, встановленого ст. 12 Закону №1404-VIII.

В матеріалах справи міститься копія доповідної записки від 11.03.2021, складеної документознавцем І категорії Київського ВДВС, якою повідомлено, що при перевірці канцелярії виявлено дев`ять постанов про стягнення з ПрАТ "Концерн Авек та КО" штрафу на користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ХМР.

Колегія суддів зазначає, що інформації щодо дати та часу звернення третьої особи до органу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження доповідна записка від 11.03.2021 не містить. Крім того, з цієї доповідної неможливо встановити, які саме виконавчі документи виявлено без реєстрації, оскільки в ній не вказано жодних реквізитів документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавче провадження відкривається за заявою стягувача, проте доповідна записка не містить інформації стосовно виявлених без реєстрації заяв про відкриття виконавчих проваджень.

Отже, доповідна записка від 11.03.2021 в розумінні КАС України не є належним доказом того, що постанову пред`явлено до виконання в межах тримісячного строку, встановленого ст. 12 Закону №1404-VIII.

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів пред`явлення Інспекцією виконавчого документу до примусового виконання у встановлений діючим законодавством строк.

При цьому, реєстрація заяви про відкриття виконавчого провадження органом ДВС здійснена 11.03.2021.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, відповідно до ст. 77 КАС України, не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи постанову від 15.03.2021 діяв не у межах та не в спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому вона підлягає скасуванню.

Натомість, суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин, взяв до уваги докази правомірності оскаржуваної постанови, які не є належними, що призвело до неправильного вирішення справи.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 270,00 грн. та апеляційної скарги 3 405,00 грн., що підтверджується квитанціями від 12.05.2021 та від 26.08.2021.

Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позов задоволено, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 675,00 грн. (2 270,00 грн + 3 405,00 грн).

Керуючись ст. ст. 287, 308, 310, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/7224/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 15.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64801389 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19.07.2019 №110/1660/0/250-19-П.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, вул. Студентська, 5/6, м. Харків, 61024) на користь Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (, вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002) витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова