Справа № 560/5030/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5030/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

15 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Брук" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Брук" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Брук" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення №167 від 12 серпня 2020 року про повернення коштів Фонду в сумі 6274,83 грн та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності в сумі 4178,46 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу №7-од від 18.06.2020 та направлення №39 від 20.07.2020 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Брук" з питань дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування. Перевірка проводилась у період з 21.07.2020 по 31.07.2020.

За результатами перевірки складений акт від 31.07.2020 №39, від підпису якого директор ТОВ «Євро Брук» відмовився, акт підписаний представником із зауваженнями.

Згідно з актом перевірки встановлені наступні порушення:

1. допомога по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі, яка протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку мала страховий стаж менше шести місяців, обчислено виходячи з нарахованої заробітної плати без обмеження розміром мінімальної заробітної плати - листки непрацездатності: серія АДО №389306 з 16.05 по 21.06.2019, серія АДО №389586 з 22.06 по 29.07.2019, серія АДО №389853 з 30.07 по 30.08.2019 , серія АДЦ №624897 з 31.08 по 07.10.2019 , серія АДЦ №621881 з 19.04 по 15.09.2019 , серія АДЦ №503195 з 08.10 по 14.11.2019 , серія АДЦ №503496 з 15.11 по 20.12.2019, серія АДЦ №503771 з 21.12.2019 по 24.01.2020, видані на ім`я ОСОБА_1 . Порушено п.1 ч.4 ст. 19 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV, загальна сума неправомірних витрат становить 2160 грн.;

2. несвоєчасне повернення страхових коштів, отриманих 23.08.2018, в сумі 1954,51 грн на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Порушено п. 4. ч.1 ст.34 Закону України №1105, залишок невикористаних коштів, які підлягають поверненню, становить 735,78 грн.;

3. нецільове використання коштів Фонду, отриманих позивачем. Порушені вимоги ч.2 ст. 34 Закону України №1105.

Актом перевірки встановлено, що 23.08.2018 позивач отримав від Фонду кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 1954,51 грн, з яких використав не за цільовим призначенням на загальну суму 1218,73 грн, а саме на сплату обов`язкових платежів, однак не по листках непрацездатності за серпень 2018 року, а по заробітній платі найманим працівникам, яка нарахована у 2019 - 2020 роках. Так, 01.11.2019 позивачем перерахований військовий збір та ПДФО із заробітної плати за жовтень 2019 року в сумі 10,87 грн та 130,43 грн; 10.04.2020 позивачем перерахований військовий збір та ПДФО із заробітної плати за квітень 2020 року в сумі 13,00 грн та 151,00 грн; 30.04.2020 позивачем перерахований військовий збір, ПДФО та ЄСВ за квітень 2020 року в сумі 22,48 грн, 269,76 грн та 329,70 грн; 06.05.2020 позивачем перерахований військовий збір та ЄСВ за квітень 2020 року в сумі 45,01 грн та 246,45 грн;

20.08.2019 позивач отримав від Фонду кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 8560,31 грн, з яких використав не за цільовим призначенням, а саме на сплату 1883,27 грн ЄСВ в розмірі 22% з допомоги по тимчасовій непрацездатності, хоча сплату цього обов`язкового платежу підприємство повинне здійснювати за рахунок власних коштів; 30.09.2019 позивач отримав від Фонду кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 4642,88 грн, з яких використав не за цільовим призначенням, а саме на розрахунок з підприємствами: 04.10.2019 перераховані ТОВ «Вікант» кошти в сумі 277,05 грн згідно з видатковою накладною №174457.

ТОВ "Євро Брук" не погодилось з висновками, викладеними у акті перевірки та направило на адресу Управління виконавчої дирекції Фонду у Хмельницькій області заперечення до акту перевірки. Відповідачем прийняте рішення, яким відмовлено у врахуванні заперечень позивача.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Управлінням прийняте рішення від 12.08.2020 №167 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яким визначено суму страхових коштів які підлягають поверненню:

- неправомірні витрати - 5539,05 грн;

- залишок невикористаних коштів - 735,78 грн;

- штрафні санкції у розмірі 50% неправомірно витрачених сум страхових коштів - 2769, 53 грн;

- штрафні санкції у розмірі 10% коштів Фонду (1954,51 грн), які отримані страхувальником та не повернуті Фонду понад триденний строк з дня виявлення несвоєчасного повернення коштів Фонду - 195,45 грн;

- пеня 1213,48 грн, що складає 0,1% від суми несвоєчасно повернутих страхових коштів ( за 673 дні прострочення платежу). Загальна сума страхових коштів, які підлягають поверненню становить 10453,29 грн.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, ТОВ "Євро Брук" звернулось до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів обґрунтованість висновків, зроблених під час перевірки, а також правомірність прийнятого рішення, зважаючи на що у позові слід відмовити.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року Фонд соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду, та зупиняти виплати з Фонду у разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (ст. 10 Закону) Фонд зобов`язаний також здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування; стягувати надміру виплачені кошти у встановленому законом порядку.

Роботодавець несе відповідальність за: 1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; 2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; 3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; 4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Частиною 6 статті 15 Закону у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Своєчасно не сплачені фінансові санкції та адміністративні штрафи стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом (частина 7 статті 15 Закону).

Відповідно до ст. 34 Закону №1105 фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві, та у разі відсутності зауважень протягом 10 робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону (ч.2 ст. 34 Закону №1105).

Тож, з матеріалів справи судом встановлено, що 0.08.2018 року позивач отримав від Фонду кошти на фінансування матеріального забезпечення, з яких не за цільовим призначенням були використані 1883,27 грн на сплату ЄСВ в розмірі 22% з допомоги по тимчасовій непрацездатності (реєстр документів по дебету №5), хоча сплату вказаного податку підприємство повинне було здійснювати за рахунок власних коштів.

23.08.2018 року позивачем отримані кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 1954,51 грн. (реєстр документів по кредиту документ №6431 та документ №6447), з яких не за цільовим призначенням використані кошти в сумі 1218,73 грн. (сплата обов`язкових платежів не по листкам непрацездатності за серпень 2018 року, а заробітної плати найманим працівникам, яка нарахована в 2019 - 2020 роках) 01.11.2019 року позивачем перераховано військовий збір та ПДФО із заробітної плати за жовтень 2019 року в сумі 10,87 грн та 130,43 грн (реєстр документів №13 та №14), 10.04.2020 року перераховано військовий збір та ПДФО із заробітної плати за квітень 2020 року в сумі 13,00 грн та 151,00 грн (реєстр документів №38 та №39), 30.04.2020 року позивачем перераховано військовий збір, ПДФО та ЄСВ в розмірі 22% із заробітної плати за квітень 2020 року в сумі 22,48 грн, 269,76 грн та 329,70 грн (реєстр документів №40, 41, 42), 06.05.2020 року позивачем перераховано військовий збір та ЄСВ в розмірі 22% із заробітної плати за квітень 2020 року в сумі 45,01 грн та 246,45 грн (реєстр документів №44 та №45).

30.09.2019 року позивач отримав від Фонду кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 4642,88 грн (реєстр документів по кредиту №3137), з яких 04.10.2019 року перерахував ТОВ «Вікант» кошти в сумі 277,05 грн, що підтверджується видатковою накладною №174457, тобто використав їх не за цільовим призначенням.

Водночас, вимогами Закону №1105 чітко передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. Таким чином, позивач допустив використання коштів Фонду не за цільовим призначенням.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач не був зобов`язаний виплачувати матеріальне забезпечення працівникам за усі дні непрацездатності за власний рахунок, а зробивши це, страхувальник не мав права спрямовувати отримані у подальшому від Фонду кошти на погашення інших зобов`язань перед бюджетами та кредиторами, змінюючи таким чином цільове призначення цих коштів, а повинен був своєчасно їх повернути Фонду.

Крім того, заявки - розрахунки на фінансування листків непрацездатності були подані до Фонду 13.08.2018 року, тобто вже після звільнення вказаних працівників, та профінансовані своєчасно у серпні 2018 року.

Отже, позивачем жодним чином не спростовано факт нецільового використання коштів Фонду, що підтверджує встановлені порушення вимог ч.2 ст. 34 Закону України №1105, та несвоєчасного повернення страхових коштів, отриманих в серпні 2018 року, в сумі 1954,51 грн. на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, чим порушено п. 4. ч.1 ст.34 Закону України №1105.

При цьому, посилання апелянта на практику Верховного Суду у справі №802/2184/16-а колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у зазначеній справі позивачем зайво нараховані кошти по листку непрацездатності були в подальшому скориговані в бік зменшення по наступному листку непрацездатності, тому суд дійшов висновку про відсутність нецільового використання коштів Фонду. Однак, у даному випадку ТОВ "Євро Брук" отримані від Фонду кошти по листку непрацездатності було спрямовано на погашення інших бюджетних зобов`язань, що свідчить про нецільове використання коштів Фонду.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, частина 4 статті 19 Закону України № 1105-XIV визначає запобіжний механізм, який обмежує розмір матеріального забезпечення залежно від набутого страхового стажу за останні 12 місяців перед настанням страхового випадку. Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: 1. допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку; 2. допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Отже, зазначена максимальна межа розміру допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги по вагітності та пологах для застрахованих осіб, які у 12-місячному періоді перед настанням страхового випадку мають страховий стаж менше 6 місяців, застосовується до розміру допомоги, розрахованої на загальних підставах. Таким чином, розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги по вагітності та пологах визначається відповідно до норм статей 24 та 26 Закону № 1105, а потім, за необхідності, застосовуються обмеження розміру допомоги, які передбачені частиною четвертою статті 19 Закону України № 1105.

Тож, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачем невірно визначено розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 по листках непрацездатності: АДЦ №621881 з 19.04.2019 по 15.05.2019, АДО №389306 з 16.05.2019 по 21.06.2019, АДО №389586 з 22.06.2019 по 29.07.2019, АДО №389853 з 30.07.2019 по 30.08.2019, АДЦ №624897 з 31.08.2019 по 07.10.2019, АДЦ №503195 з 08.10.2019 по 14.11.2019, АДЦ №503496 з 15.11.2019 по 20.12.2019, АДЦ №503771 з 21.12.2019 по 24.01.2020, оскільки розмір допомоги, зазначений у заявах-розрахунках, повинен був розраховуватись з урахуванням вимог п.1 ч. 4 ст. 19 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Висновки відповідача щодо неправильно проведеного розрахунку розміру виплати позивач не спростовує.

При цьому, колегія судді не приймає до уваги доводи апелянта з приводу того, що після надходження заяв-розрахунків Фонд мав самостійно здійснити перевірку правильності нарахування розміру матеріальної допомоги по тимчасовому безробіттю, оскільки, в силу положень п.8 Порядку №12 від 19.07.2018, відповідачем здійснюється перевірка інформації, наведеної у заяві-розрахунку, однак не проводиться перевірка правильності обчислення страхувальником зазначених у заяві сум матеріального забезпечення, які нараховані застрахованим особам.

Перевірити ці дані можливо під час перевірки ( планової, позапланової) та дослідження первинних документів безпосередньо.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Брук" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.