Справа № 400/4353/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 400/4353/20

адміністративне провадження № К/9901/31760/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №400/4353/20 за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського голови Пароконного Віктора Кириловича, Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, Южноукраїнського міського голови Онуфрієнко Валерія Васильовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Пароконного Віктора Кириловича , яка полягала у безпідставному затягуванні терміну проведення службового розслідування щодо позивача та ненадання їй для ознайомлення висновку за матеріалами службового розслідування;

- зобов`язати міського голову Онуфрієнко Валерія Васильовича надати висновок за матеріалами службового розслідування;

- допустити до виконання посадових обов`язків директора Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з оформленням відповідного розпорядження;

- зобов`язати Департамент інфраструктури нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня винесення рішення у цій справі;

- стягнути з Параконного Віктора Кириловича на користь позивача моральну шкоду в розмірі: 3000 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позов задоволено частково:

- допущено ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків директора Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з оформленням відповідного розпорядження;

- стягнуто з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 травня 2020 року до 29 березня 2021 року (без врахування лікарняних та вихідних днів) в сумі: 180674,63 грн, без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню;

- стягнуто з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002) на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за один місяць в розмірі: 21357,62 грн.

У задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності Пароконного В.К. , яка полягала у безпідставному затягуванні терміну проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 та ненадання їй для ознайомлення висновку за матеріалами службового розслідування; зобов`язання міського голови Онуфрієнко В.В. надати висновок за матеріалами службового розслідування; стягнення з Параконного В.К. на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі: 3000 грн, відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково:

- стягнуто з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від здійснення повноважень за посадою на період проведення службового розслідування за період з 29 травня 2020 року до 25 січня 2021 року в сумі: 190 487, 55 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись частково із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 19 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №400/4353/20 в частині стягнення з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради середнього заробітку за час відсторонення від здійснення повноважень за посадою на період проведення службового розслідування за період з 29 травня 2020 року до 25 січня 2021 року у сумі: 190 487,55 грн скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте, які саме норми права потребують такого висновку скаржник не зазначив, що в свою чергу, не є належним обґрунтуванням підстав звернення до суду касаційної інстанції, у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Враховуючи вказане, скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судом попередньої інстанції судове рішення ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №400/4353/20.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №400/4353/20 за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнського міського голови Пароконного Віктора Кириловича, Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, Южноукраїнського міського голови Онуфрієнко Валерія Васильовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду