Справа № 640/711/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ № 640/711/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» (далі - позивач або ТОВ «Юридична група «Правда») з позовом до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни (далі - відповідач-1), Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач - 2), у якому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати дії державного реєстратора Овчиннікової Віти Ігорівни, а саме зупинення 10.07.2019 розгляду документів, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» для державної реєстрації і подальшу відмову у проведенні державної реєстрації протиправними;

- зобов`язати державного реєстратора Овчиннікову Віту Ігорівну провести державну реєстрацію змін до установчих документів та змін відомостей про засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда», зазначених в наступних документах : Реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань) від 09.07.2019, нова редакція установчих документів (Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда», затверджений протоколом № 1/07-19 від 05.07.2019);

- зобов`язати Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію забезпечити проведення державної реєстрації змін відомостей про засновників та змін відомостей про засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда», зазначених в наступних документах: Реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань) від 09.07.2019, нова редакція установчих документів (Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда», затверджений протоколом № 1/07-19 від 05.07.2019), що включатиме невідкладне призначення державного реєстратора для проведення державної реєстрації у разі об`єктивної неможливості проведення державної реєстрації державним реєстратором Овчинніковою Вітою Ігорівною.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що уповноважена особа позивача звернулась до державного реєстратора з заявою про внесення змін до відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів, до якої додано необхідний пакет документів, а державним реєстратором безпідставно зупинено розгляд документів та у подальшому відмовлено у проведенні реєстраційних дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; витребувано докази у справі від відповідача.

Відповідач -1 подав відзив на позовну заяву, у якому пояснив, що у зв`язку з поданням заявником документів, які не відповідали вимогам п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» прийнято рішення про зупинення розгляду документів на 15 календарних днів, поданих для державної реєстрації змін щодо ТОВ «Юридична група «Правда», та повідомлено про це заявника. У зв`язку з неусуненням підстав для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку відповідно до вимог вказаного Закону державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації змін.

Відповідач-2 правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Позивач скористався правом надати відповідь на відзив, у якій вказав на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи №640/711/20 у судовому засіданні з викликом сторін, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, позивач не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.07.2019 до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни звернулася уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» з заявою форми 3 та пакетом документів для здійснення державної реєстрації змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

10.07.2019 державний реєстратор Овчиннікова В.І. зупинила розгляд документів для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін до установчих документів у зв`язку з тим, що подані заявником документи не відповідають вимогам п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

25.07.2019 державний реєстратор Овчиннікова В.І. відмовила у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Юридична особа «Правда» на підставі пункту 4 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону № 755-IV державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 755-IV державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Положеннями частини 1 статті 5 Закону № 755-IV визначено, що систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.

Згідно із частиною 2 статті 6 Закону № 755-IV державний реєстратор: 1) приймає документи; 1-1) встановлює черговість розгляду поданих документів для державної реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 3-1) під час проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених цим Законом, обов`язково використовує відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; 3-2) перевіряє дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, за допомогою Єдиного реєстру довіреностей; 3-3) перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що державний реєстратор, серед іншого, приймає документи, перевіряє їх, у тому числі на наявність підстав для зупинення розгляду документів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 27 Закону № 755-IV підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Згідно із положеннями частин 3-7 статті 27 Закону № 755-IV розгляд документів зупиняється на строк, що становить 15 календарних днів з дати їх зупинення.

Повідомлення про зупинення розгляду документів із зазначенням строку та виключного переліку підстав для його зупинення та рішення суб`єкта державної реєстрації про зупинення розгляду документів розміщуються на порталі електронних сервісів у день зупинення та надсилаються заявнику на адресу його електронної пошти.

У разі подання документів, необхідних для усунення підстав для зупинення розгляду документів, протягом встановленого строку розгляд документів поновлюється.

У разі поновлення розгляду документів обчислення строку розгляду документів, поданих для державної реєстрації, і проведення реєстраційних дій починається з дня подання документів, необхідних для усунення підстав для зупинення розгляду документів.

Документи, що потребують усунення підстав для зупинення розгляду документів, повертаються (видаються, надсилаються поштовим відправленням) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від заявника заяви про їх повернення.

В свою чергу, пунктом 4 частини 1 статті 28 Закону № 755-IV визначено підстави для відмови у державній реєстрації, якою, серед іншого, є не усунення підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку.

Як вже було вказано судом вище, внаслідок того, що позивачем не були усунуті підстави для зупинення розгляду документів, відповідачем у справі 25.07.2019 прийнято спірне повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації.

У свою чергу, підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації позивачем, слугувала невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі (п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону №755-IV).

Отже, вирішальною обставиною, з якою пов`язується правомірність зупинення проведення реєстраційних дій, є встановлення факту невідповідності відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Суд зазначає, що рішення державного реєстратора є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, рішення про зупинення розгляду документів не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у рішенні про зупинення розгляду документів посилається на те, що подані заявником документи не відповідають вимогам п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону №755.

Разом з тим, реєстратором не вказано у зазначеному рішенні в чому саме полягала невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення державного реєстратора не містить обґрунтування мотиву зупинення розгляду документів, який би дозволив заявнику чітко та однозначно зрозуміти, які саме є недоліки у поданих ним документах та як він може їх усунути. Відтак, таке рішення покладає на заявника обов`язки, які не є чіткими та зрозумілими, а отже створює певну невизначеність щодо поведінки заявника, котра вимагається.

У відзиві на позовну заяву державний реєстратор покликається на те, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі про учасників ТОВ «Юридична група «Правда» ОСОБА_1 , а саме: адреса місця проживання: АДРЕСА_1 та про учасника ОСОБА_2 : адреса місця проживання: АДРЕСА_2 не відповідали дійсності.

Натомість, відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч імперативним приписам ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України таких доказів державним реєстратором не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що в силу статті 10 Закону №755 якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Враховуючи зазначене, зупинення розгляду документів ТОВ «Юридична група «Правда» для здійснення державної реєстрації змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів, та, відповідно, відмова державного реєстратора у проведенні державної реєстрації є протиправними.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора Овчиннікової Віти Ігорівни, а саме зупинення 10.07.2019 розгляду документів, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» для державної реєстрації і подальшу відмову у проведенні державної реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При здійснення судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява № 22414/93) зазначив, що ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що зупинення розгляду документів позивача для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів оформлена рішенням державного реєстратора від 10.07.2019 б/н, а відмова у проведенні державної реєстрації оформлена рішенням державного реєстратора від 25.07.2019 б/н.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача визнати протиправними і скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни від 10.07.2019 б/н про зупинення розгляду документів для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів щодо ТОВ «Юридична група «Правда» та рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни від 25.07.2019 б/н про відмова у проведенні державної реєстрації змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів щодо ТОВ «Юридична група «Правда».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора Овчиннікову Віту Ігорівну провести державну реєстрацію змін до установчих документів та змін відомостей про засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» суд зазначає наступне, суд зазначає таке.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами.

Таким чином, вищевказана позовна вимога розцінюється судом як втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку з наведеним, керуючись положеннями статті 6, пунктом 2 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати державного реєстратора повторно розглянути заяву уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» від 09.07.2019 про внесення змін до відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Солом`янської районну в місті Києві державну адміністрацію забезпечити проведення державної реєстрації змін відомостей про засновників та змін відомостей про засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда», що включатиме невідкладне призначення державного реєстратора для проведення державної реєстрації у разі об`єктивної неможливості проведення державної реєстрації державним реєстратором Овчинніковою В.І., то суд не вбачає підстав для їх задоволення, що оскільки станом на час вирішення даної справи у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази неможливості вчинення державним реєстратором Овчинніковою В.І. дій щодо повторного розгляду заяви уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» від 09.07.2019.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 06.02.2020.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни від 10.07.2019 б/н про зупинення розгляду документів для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни від 25.07.2019 б/н про відмова у проведенні державної реєстрації змін відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда».

4. Зобов`язати державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікову Віту Ігорівну повторно розглянути заяву уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» від 09.07.2019 про внесення змін до відомостей про засновників юридичної особи та змін до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Правда» сплачений судовий збір у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна грн. 00 коп.) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась