Справа № 420/6688/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6688/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (ІПН НОМЕР_2 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 14), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обваженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський узвіз, буд. 5-б) про визнання протиправною та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №63933943 від 16.12.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 квітня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (ІПН НОМЕР_2 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 14), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обваженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський узвіз, буд. 5-б) про визнання протиправною та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №63933943 від 16.12.2020 року.

Ухвалою від 27 квітня 2021 року відкрито провадження за окремою категорією термінових справ в адміністративній справі.

Також, цією ухвалою зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №63933943 в частині, що стосується спірного питання,протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали та зупинено провадження у справі до отрмання копії витребуваних судом документів.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18.04.2021 ркоу позивачу стало відомо, що на нього відкрито 16.12.2020 року виконавче провадження №63933943 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. по примусовому стягненню суми боргу у розмірі 43769,32 грн. на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусовм Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та 18.04.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи позивача -ТОВ РУШ.

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2020 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що виконавче провадження відкрито не за встановленим ч. 2 ст. 24 Закону україни «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу.

Так, позивач зазначив, що його зареєстрованим місцем проживання є адреса: АДРЕСА_2 , в той же час місця проживання чи перебування, як і будь-якого майна на території м. Києва позивач не має.

Таким чином, позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження порушує права позивача як боржника у виконавчому провадженні і зобов`язальному правовідношенні через ризик проведення щодо позивача подальших незаконних виконавчих дій і незаконного стягнення заборгованості всупереч встановленій законодавством процедурі.

До суду21 травня 2021 року (вхід. №ЕП/13894/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що 15 грудня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал`про примусове виконання виконавчого напису №93532 від 20.11.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача коштів у розмірі 39 182,11 грн. та 16 грудня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Так, відповідач зазначив, що при відкритті виконавчого провадження діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавцеь приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи або за місцем знаходження боржника юридичної особи або за місцемзнаходженням майна боржника.

Відповідач звернув увагу, що у виконавчому написі №93532 від 20.11.2020 року, виданому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вказано місце проживання Боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , тобто виконавчим документом встановлено, шо місце проживання боржника ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. .

Також, відповідач заначив, що на час розгляду справи виконавий напис №93532 від 20.11.2020 року є чинним та таким, що позивачем не оскаржується.

Таким чином, відповідач вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною.

Також, до суду на виконання ухвали суду від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 63933943.

У звязку з цим призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 18 червня 2021 року.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 18 червня 2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

Ухвалою від 18 червня 2021 року зупинено провадження у справі до перегляду судового рішення по справі №380/9335/20 у касаційному порядку судовою палатою Верховного сцууду до набрання законої сили судовим рішеннмя касаційної інстанції.

У зв`язку з набранням законої сили рішенням Верховного Суду по справі №380/9335/20 розгляд справи призначено на 09 вересня 2021 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засіданн 09 вересня 2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

Позивачна відкрите судове засідання не зявилась, повідомлений належним чином, до суду повернулась судова повістка з відміткою поштового відділення «Адресат відстуній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач та представник третьої особина судове засідання не зявились, повідомлені налженим чином та завчасно, про що свідатьповідомлення про врученя поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 09 вересня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. складено виконавчий напис №93532 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 38532,11 грн. (а.с. 35).

У виконавчому напису зазначено такі дані про боржника:

Адреса реєстрації: АДРЕСА_4

Адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Матерілами справи підтверджено, що 15 грудня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №93532 від 20.11.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача коштів у розмірі 39 182,11 грн. (а.с.32).

На підставі вказаної заяви, 16 грудня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №93532 від 20.11.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 39 182,11 грн. (а.с.40-41).

Супровідним листом від 16.12.2020 ркоу копію зазначеної постанови надіслано Боржнику (а.с.40).

Не погоджуючись із зазначеною постанвою позивач звернулась з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо задоволення позову,з таких підстав.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону N 1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частинами першою, другою статті 5 Закону N 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім винятків, установлених цією частиною.

Відпвоідно до ч.ч. 1- 4 ст. 24 Закону України №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України №1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону України №1404-VIII).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" N 1403-VIII від 02.06.2016, приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої і шостої статті 25 цього Закону, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, суд встановив, що 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №93532 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 38532,11 грн. (а.с. 35).

У виконавчому напису зазначено такі дані про боржника:

Адреса реєстрації: АДРЕСА_4

Адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Матерілами справи підтверджено, що 15 грудня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №93532 від 20.11.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача коштів у розмірі 39 182,11 грн. (а.с.32).

На підставі вказаної заяви, 16 грудня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №93532 від 20.11.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 39 182,11 грн. (а.с.40-41).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», суд виходить із такого.

Так, як зазначалось вище, відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідач стверджував, що він правомірно прийняв оскаржувану постанову, оскільки у виконавчому написі було зазначено місце проживання боржника: АДРЕСА_5 , що входить до території, на яку поширюються його функції.

Позивач вважав, що приватний виконавець здійснює примусове виконання в межах виконавчого округу м. Києва та боржник у виконавчому провадженні № 63933943, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а тому місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність, тому постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи.

Тлумачення положень ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" в контексті визначення місця проживання боржника, а також питання наявності у приватного виконавця обов`язку перевіряти перед відкриттям виконавчого провадження відомості у виконавчому документі стосовно місця проживання боржника стало предметом дослідження по справі №380/9335/20 у касаційному порядку судовою палатою Верховного суду.

Так, згідно з постанови Верховного Суду від 15.07.2021 року по справі №380/9335/20 Верховний Суд перевіряючи правильність тлумачення судами попередніх інстанції положень Закону України «Про виконавчепровадження», зокрема статті 24 Закону, Верховний Суд виходивіз такого.<… 47. У виконавчому провадженні місце проживання боржника відіграє важливу роль як для визначення виконавчого округу, в якому має здійснюватися виконавче провадження, так і для можливості реалізації боржником своїх прав і виконання обов`язків у виконавчому провадженні…

55. Як уже було зазначено, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (частина перша статті 24 Закону). Водночас визначення місця проживання та місця перебування наведено у Законі №1382-IV, відповідно до якого місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

56.Виходячи з приписів статті 6 Закону №1382-IV, місцепроживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон №1382-IV пов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання.

57.Отже, відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

58. При цьому Суд звертаєувагу на те, що частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»…

63.Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону №1404-VІІІ, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, щопідтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що виконавець має реальну можливість перевірити місцезнаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись…

65.Отже, законодавець, оперуючи поняттям «місцепроживання особи», передбачає, що таке місцепроживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

66. Таким чином, відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другоїстатті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень…

69.Підсумовуючи викладене, саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою…>.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що у виконавчому написі зазначена адреса проживання боржника: АДРЕСА_5 , без жодного взаємозвязку з боржником ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що у анкеті заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне обслуговуіання фізичних осіб зазначено тільки адресу реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , із зазначенням, що ця адреса є й адресою постійної реєестрації, і адресою фактичного проживання.

За визначеннями, поданими у статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" N 1382-IV від 11.12.2003, місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Частиною другою статті 2 цього Закону встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом статті 6 Закону цього Закону, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" N 5942-VI від 20.11.2012, єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 7 вказаного Закону, до Реєстру вноситься додаткова змінна інформація про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган), а також про місце роботи та посаду (у разі оформлення посвідчення члена екіпажу).

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач мав можливість перевірити відповідність зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Однак, відповідачем не було здійснено відповідну перевірку достовірності даних щодо місце проживання боржника, що стало підставою невврного визначення місця виконання вказаного виконавчого напису.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові по справі № 380/9335/20, будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон N 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця. Наявність зареєстрованого місця проживання боржника не є підтвердженням того, що особа на день відкриття виконавчого провадження проживає саме за зареєстрованою адресою, однак у випадку, якщо особа не повідомила іншого, саме цю адресу, з урахуванням приписів частини десятої статті 6 Закону, необхідно враховувати під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, таке трактування частини другої статті 24 Закону відповідатиме також принципу юридичної визначеності, який є елементом верховенства права.

Отже, враховуючи те, що приватному виконавцю під час відкриття виконавчого провадження було відомо,що місцем реєстрації позивача є адреса за межами його виконавчого округу, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та за відсутності доказів проживання та наявності майна у позивача як боржника у виконавчому провадженні №63933943 у місті Києві, тобто у виконавчому окрузі, на території якого здійснює діяльність відповідач, у відповідача не було правових підстав для прийняття до виконання виконавчого документа шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2020 року.

Проаналізувавши норми Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що державним виконавцем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2020 року порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (ІПН НОМЕР_2 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 14), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обваженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський узвіз, буд. 5-б) про визнання протиправною та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №63933943 від 16.12.2020 року,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (ІПН НОМЕР_2 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 14)про відкриття виконавчого провадження ВП № 63933943 від 16.12.2020 року

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (ІПН НОМЕР_2 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 14)на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (девятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко