Справа № 520/10563/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року № 520/10563/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Прядки В.О.,

представника відповідача - Щербак Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Південна залізниця" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкової вимоги та рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Південна залізниця" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області від 09.04.2021 №70778-13 на загальну суму 168 976 110,09 грн;

- скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області про опис майна у податкову заставу від 09.04.2021 № 70778-13.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога Головного управління ДФС у Харківській області від 09.04.2021 р. №70778-13 на суму податкового боргу 168 976 110,09 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки податкове-повідомлення рішення відповідача від 17.10.2016 р. № , на підставі якого відповідачем була винесена податкова вимога, оскаржено позивачем у судовому порядку та дана справа перебуває на розгляді у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, отже, грошове зобов`язання вважається неузгодженим, окрім того суд невірно розрахований розмір пені. Рішення про опис майна в податкову заставу прийнято неповноважною особою. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті за письмовою згодою сторін на 08.09.2021р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Згідно наданого до суду відзиву пояснив, що оскаржувана в даній справі вимога від 09.04.2021 р. №70778-13 на суму податкового боргу 168 976 110,09 грн. є цілком законною та обґрунтованою, винесеною відповідно до чинного законодавства, рішення про опис майна в податкову заставу прийнято повноважною особою, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС проведено планову виїзну перевірку Державного підприємства "Південна залізниця" з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, результати якої оформлені актом перевірки від 28.09.2016 № 89/28-09-14-07/01072609.

На підставі акту перевірки 17 жовтня 2016 було винесені податкові повідомлення рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій на суму 9 170 188,50 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та штрафних санкцій на суму 99 877 214,50 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб та штрафних санкцій на суму 37 484 063,75 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями в частині нарахування позивач оскаржив їх в судовому порядку та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 р. по справі № 820/1212/17 адміністративний позов Державного підприємства "Південна залізниця" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 по справі № 820/1212/17 скасовано в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України від 17.10.2016 р. № щодо визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 80739170 гривень та штрафних санкцій в сумі 19096302,50 гривень, в задоволенні позову в цій частині відмовлено. (а.с. 132)

Податкове повідомлення рішення від 17.10.2016 р. № позивачем оскаржувалось лише в частині суми нарахування 99 835472,50 грн, з яких основний платіж 80739170 грн., штрафна санкція 19096302,50 грн., в іншій частині податкове повідомлення рішення не оскаржувалось.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 р. набрала законної сили 25.03.2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 820/1212/17 за касаційного скаргою позивача.

З матеріалів справи судом встановлено та знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, що відповідачем сформовано податкову вимогу №70778-13 від 09.04.2021 р. за узгодженим грошовим зобов`язанням на загальну суму 168 976 110,09 грн. внаслідок несплати у встановлений строк суми грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 17.10.2016 р. та пені, нарахованої за несплату у встановлений законом строк суми грошового зобов`язання, де основний платіж 65140758,58 грн, штрафні санкції 19110216,50, пеня 84725135. (а.с. 28)

З інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності вбачається, що станом на 31.03.2021 року у позивача обліковувалась переплата в розмірі 15626239,42 грн, яка була зарахована в погашення податкового боргу, за узгодженим податковим зобов`язанням по податковому повідомленню рішенню № від 17.10.2016 р., у зв`язку з чим борг за основним платежем склав 65140758,58грн ( 807669,42= 65140758,58)

Не погодившись з податковою вимогою № 70778-13 від 09.04.2021 р. та вважаючи суму заборгованості, визначену у вказаній вимогі, неузгодженою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом розділу ІІ, ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 30.06.2017 № 610, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 59 Податкового кодексу України, визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2016 р., прийнятого на підставі висновків акту перевірки №89/28-09-14-07/01072609 від 28.09.2016, не є предметом розгляду у цій адміністративній справі, вказаним обставинам судом вже надана оцінка та прийнято рішення, що набрало законної сили.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, податковий борг позивача виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2016 р. у сумі 80 766 998,00 грн., та штрафних санкцій в розмірі 19 110 216,50 грн., не сплаченого у встановлений законодавством строк (згідно з положеннями п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

За таких обставин, твердження відповідача щодо протиправності оскаржуваної вимоги №70778-13 від 09.04.2021 з підстав оскарження позивачем у судовому порядку податкового-повідомлення рішення від 17.10.2016 р. № та перебування вказаної справи на розгляді у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду не приймаються судом до уваги, оскільки в силу приписів статті 255 КАС України, рішення набирає законної сили після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, у зв`язку з чим на підставі абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання є узгодженим.

Відповідно до п.п.2 п. 9 розділу IV Наказу Міністерства фінансів України № 422 від 04.07.2016 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі якщо за результатами судового оскарження (рішення суду, прийняте по суті) нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується, та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо поновлення такої суми.

Оскільки зазначена сума є узгодженою в силу приписів ПКУ, то відповідачем правомірно поновлено облікові показники щодо такої суми в інтегрованій картці, у зв`язку з чим доводи позивача про виключення даних про наявність податкового боргу позивача, судом не приймаються до уваги.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2016 р. Головного управління ДФС у Харківській області на підставі якого виник податковий борг не скасоване та є чинним, позивачем не сплачено самостійно суму податкового боргу, податкова вимога Головного управління ДФС у Харківській області від 09.04.2021 р. №70778-13 на суму податкового боргу з основного платежу та штрафної санкції прийнята на підставі визначеного контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню в цій частині.

Щодо нарахування пені, визначеної в оскаржуваній податковій вимогі в розмірі 84725135, судом встановлено наступне.

З наданого до суду розрахунку пені, вбачається, що пеня нарахована на суму відповідну суму заниження податкового зобов`язання з моменту граничного дня сплати за звітний період, за який виявлено заниження у відповідній сумі, а саме з 12.03.2014, 12.03.2015, 11.03.2016. (а.с. 82)

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами підпунктів 54.3.1-54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як установлено пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Спір у даній справі виник щодо періоду нарахування пені за умови визначення суми грошового зобов`язання контролюючим органом. Правове врегулювання даного питання відбувалось наступним чином.

Пунктом 129.1 статті 129 ПК України (у редакції, чинній до 01 січня 2017 року) було встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

За правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тобто наведена редакція статті 129 ПК України передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які був зобов`язаний, але не сплатив до бюджету.

У зв`язку з прийняттям Закону №1797-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, пункт 129.1 викладений в такій редакції:

« 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2 при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3 при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання».

Отже відповідною нормою передбачено три процедури нарахування пені, а саме: 1) у порядку підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України за рішеннями контролюючого органу, прийнятими за результатами податкової перевірки; 2) у порядку підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України за рішеннями контролюючого органу, прийнятими у випадках визначення податкового зобов`язання органом доходів і зборів у силу закону; 3) у порядку підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України за самостійно поданими платником деклараціями.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в даному випадку нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Наданий до суду розрахунок пені вищезазначеним приписам не відповідає, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що визначений розмір пені розраховано невірно, у зв`язку з чим податкова вимога в частині визначення розміру пені підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області про опис майна у податкову заставу від 09.04.2021 № 70778-13, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 89.1.2. ст. 89 Податкового кодексу України у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. (п. 89.3. ПК України)

Головним управлінням ДПС у Харківській області за підписом уповноваженої особи заступника начальника Центрального відділення по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Харківській області Козловим Костянтином прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 70778-13 від 09.04.2021 року. (а.с. 11)

Наказом Головного управління ДПС у Харківській області № 354 від 16.03.2021 року «Про делегування повноважень» уповноважено посадову особу Головного управління ДПС у Харківській області заступника начальника Центрального відділення по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Харківській області Козлова Костянтина на право підписання податкових вимог, прийняття рішень про опис майна у податкову заставу, про складення актів (п. 89.3, 89.4 ст. 89 ПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованим твердження позивача, що рішення про опис майна у податкову заставу прийнято не уповноваженою особою.

Оскільки позивач станом на 09.04.2021 року має не сплачений податковий борг, оскаржуване рішення прийнято за наявності визначених законом підстав та уповноваженою особою, отже, суд приходить до висновку, що позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Південна залізниця" (вул. Червоноармійська, буд. 7, м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкової вимоги та рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області від 09.04.2021 №70778-13 в частині нарахування пені у розмірі 84 725 135,01 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства "Південна залізниця" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України суму сплаченого судового збору у розмірі 11381,85 грн. (одинадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня 85 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.09.2021.

Суддя Д.А. Волошин