Справа № 420/10801/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 вересня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача (від 19.08.2021 вхід.№45695/21) про залишення без розгляду позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Ампел» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2020р. № 2174055/31908252; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 10.04.2020 року, подану Фермерським господарством «Ампел».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, з підстав чого позивачу Фермерському господарству «Ампел» встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду доказів на підтвердження сплати судового збору, з урахуванням положень ст.160 КАС України.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/10801/21 за позовом Фермерського господарства «Ампел» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

19.08.2021 року (вх.№45695/21) від представника відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області, надійшло клопотання про залишення позову Фермерського господарства «Ампел» без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зокрема, у позовній заяві позивач - Фермерське господарство «Ампел» просить суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2020р. № 2174055/31908252; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 10.04.2020 року, подану Фермерським господарством «Ампел».

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, у своїй заяві відповідач зазначає, що Фермерським господарством «Ампел» було використано право на адмiнiстративне оскарження рішення комiсiї регіонального рівня, шляхом направлення скарги до ДПС України, про що свідчить рiшення комiсiї центрального рівня від 23.03.2021 року №12734/31908252/2 про залишення скарги Фермерського господарства «Ампел» на рiшення комiсiї регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 вiд 10.04.2020 р. без задоволення, яке було направлено на адресу позивача. Отже, контролюючим органом були прийняте та направлене позивачу рішення за результатом розгляду його скарги. Рiшення комiсiї центрального рівня прийнято та вручено платнику податків 23.03.2021 року. При цьому, згідно інформації розміщеної на сайті судової влади, позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо скасування даного рішення 24.06.2021 року, порушивши передбачений процесуальним законодавством строк звернення до суду.

Відповідно до ч.9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншим відповідними засобами зв`язку.

Так, судом встановлено, що позовна заява Фермерського господарства «Ампел» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, була направлена до Одеського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 22.06.2021 р., що підтверджується відбитком штемпеля на відповідній поштовій квитанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи Скордіно проти Італії, Ятрідіс проти Греції).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Еко-вугілля України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України Про банки і банківську діяльність від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості клопотання відповідача Головного управління ДПС в Одеській області про залишення без розгляду адміністративного позову Фермерського господарства «Ампел» , з підстав пропуску звернення до суду з даною позовною заявою, та відповідно відсутності законодавчо передбачених підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. ч.9 ст.120, 121, 123, 183, 240, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання відповідача Головного управління ДПС в Одеській області (від 19.08.2021 р. вхід.№45695/21), про залишення без розгляду позовної заяви Фермерське господарство «Ампел» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.