Справа № 480/7734/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2021 р.Справа № 480/7734/20
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Бершов Г.Є., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Виконавчого комітету Сумської міської ради про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В. по справі 480/7734/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвесткомплект"

до Виконавчого комітету Сумської міської ради треті особи Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради

про визнання протиправним та скасування пункту додатку до рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року по справі № 480/7734/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвесткомплект" до Виконавчого комітету Сумської міської ради третя особа Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту додатку до рішення.

25.08.2021 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради подано до суду заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В.

В обґрунтування заяви відповідачем зазначено про порушення судом апеляційної інстанції встановленого положеннями ст.309 КАС України шестидесятиденного строку розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 року визнано необґрунтованим заявлений відвід суддів, у зв`язку з чим згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано справу для вирішення питання про відвід суддів іншому судді.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями для вирішення питання про відвід визначено суддю Бершова Г.Є.

За правилами частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Матеріали справи та заяву про відвід головуючим суддею Бершовим Г.Є. отримано 13.09.2021 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви Виконавчого комітету Сумської міської ради про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В., суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ч.7 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, а також дотримуватися правил суддівської етики.

Так, серед Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів, зазначено об"єктивність судді, яка є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів встановлено, що на застосування принципу об`єктивності, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема в тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вищенаведене узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як вбачається зі змісту заяви Виконавчого комітету Сумської міської ради про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В., підставою для відводу є порушення судом апеляційної інстанції встановленого положеннями ст. 309 КАС України шестидесятиденного строку розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим в нього наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи № 480/7734/20.

Отже, наведені відповідачем у заяві про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В. обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, відповідачем не наведено інших підстав для відводу суддів, передбачених ст. 36 та ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також заявником не надано будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, із матеріалів справи та доводів заяви не встановлено.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України, для відводу колегії суддів позивачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається та не надано.

Враховуючи викладене, оскільки підстави для відводу заявником необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, то заява про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Виконавчого комітету Сумської міської ради про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Рєзнікова С.С., суддів Бегунц А.О., Мельнікова Л.В. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бершов Г.Є.