Справа № 540/3305/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3305/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Музиківської сільської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду із адміністративним позовом до Музиківської сільської ради (далі - відповідач) , у якому просить:м

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства у полі контуру №27, яка викладена у листі від 01.04.2021 року №02-21-600/0/21/700-01-03;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства у полі контуру №27.

Ухвалою від 14.07.2021 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у відповідності до Конституції України та Земельного кодексу України 22 січня 2021 року звернулася до Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки , орієнтовною площею 1.50 га, для ведення особистого селянського господарства у полі контуру № 27. 01 квітня 2021 року від Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонській області Позивач отримав лист-відмову про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки , орієнтовною площею 1.50 га, для ведення особистого селянського господарства у полі контуру № 27, який датований 01 квітням 2021 року, вих. № 02- 21-600/0/21/700-01-03. Відмова мотивована тим , що : «на засіданні VII сесії Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області , яка відбулася 25 березня 2021 року її питання не набрало достатньої кількості голосів депутатів для прийняття рішення». Позивач стверджує, що відмова відповідача є протиправною, оскільки суперечить вимогам ст.. 118 та 122 Земельного кодексу України.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що 22.01.2021 позивач подав заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 1,50 га, для ведення особистого селянського господарства у полі контурі № 27, кадастровий номер відсутній. Зазначена заява була розглянута на засіданні Постійної комісії з питань транспорту, зв`язку, благоустрою, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища 11.03.2021 року.

В п.13 Протоколу №б/н від 11.03.2021 р. зазначено, що Комісія, не дійшовши спільного рішення, відмовила у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, та винесла дане питання на розгляд сесії відповідно до положень законодавства. Після чого було підготовлено проект рішення «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ( ОСОБА_1 )» VII сесії VIII скликання. Проект рішення був відхилений, як такий, що не отримав необхідної більшості голосів на підтримку під час голосування. Розгляд даного питання було включено до порядку денного VII сесії сільської ради восьмого скликання, яка відбулася 25.03.2021 року. За результатами розгляду даного питання депутати, які були присутні на сесії «не голосували» за проект рішення. Таким чином, з даного питання рішення прийнято не було, оскільки при голосуванні дане питання не набрало необхідної кількості голосів депутатів Музиківської сільської ради, достатньої для позитивного прийняття рішення. Заяву позивача було розглянуто в терміни передбачені чинним законодавством та Законом України «Про звернення громадян», йому не було відмовлено в розгляді даної заяви. Листом №02-21-600/0/21/700-01-03 від 01.04.2021 року підготовлено позивачу відповідь про те, що рішення за його заявою не прийнято. Відповідач стверджує, що відмова є правомірною та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 22 січня 2021 року звернулася до Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 1.50 га, для ведення особистого селянського господарства у полі контуру № 27.

01 квітня 2021 року від Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонській області позивачка отримала лист вих. № 02- 21-600/0/21/700-01-03, у якому зазначено, що на засіданні VII сесії Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області , яка відбулася 25 березня 2021 року її питання не набрало достатньої кількості голосів депутатів для прийняття рішення.

Не погодившись із цим, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.

Земельні правовідносини в України врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК)

Відповідно до ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Втім, орган місцевого самоврядування приймає рішення з дотриманням певної процедури.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Так, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. (ч. 10 ст. 118 ЗК України)

Таким чином, зі змісту наведених вище норм ЗК України слідує, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Передумовою прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу у власність земельної ділянки є вчинення наступних дій: отримання громадянином дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою, погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, державна реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою.

Також, п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Так, судом встановлено, що заява позивачка про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ за реєстрована відповідачем 22.01.2021.

Проте, як слідує із витягу протоколу VII сесії Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області , яка відбулася 25 березня 2021 року рішення за розглядом даної заяви не прийняте, оскільки за результатами голосування більшість депутатів присутніх на засіданні ради (16 голосів) утрималося від прийняття відвідного рішення: «…За - 1, проти - 3, утримались - 16, не голосували - 0. Рішення не прийняте…».

Відтак питання по суті не вирішене ні під час його розгляду на сесії 25.03.2021р., ні до часу звернення позивачки до суду.

Суд погоджується із позивачкою, що норми ЗК України не передбачають такого вирішення звернення особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ як «рішення не прийняте».

На думку суду, орган місцевого самоврядування має або надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу із посиланням на причини такої відмови, визначені ст. 118 ЗК України (Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку).

Відтак наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивачки по-суті із прийняттям відповідного рішення у встановлений ст. 118 ЗК України спосіб.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд вважає передчасними вимоги позивачки про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки відповідач фактично не розглянув заяву по-суті та не надав оцінку документам, доданим до цієї заяви.

Суд не може перебирати на себе повноваження органу місцевого самоврядування, оскільки повноваження суду полягають виключно у наданні оцінки рішенням, діям та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачки є визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду по суті заяви від 22.01.2021 та зобов`язати повторно її розгляну у визначений ст. 118 ЗК України спосіб із прийняттям відповідного вмотивованого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Музиківської сільської ради щодо не розгляду по-суті із прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 від 22.01.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Музиківську сільську раду (, адреса: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 років Перемоги, 35) розглянути по-суті заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 22.01.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства із урахуванням висновків суду та прийняттям відповідного рішення по-суті.

Стягнути з Музиківської сільської ради (, адреса: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 років Перемоги, 35) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 545,0 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн..).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 109020100