Справа № 520/13746/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 вересня 2021 року Справа №520/13746/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харків)

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту позивач, ГУ ПФ України у Харківській області) 26.07.2021 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі по тексту відповідач), в якому просить скасувати постанову відповідача від 06.07.2021 за виконавчим провадженням №64486425 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем неправомірно застосовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф за невиконання рішення суду, оскільки рішення суду у справі №520/9551/2020 виконано добровільно у межах повноважень, наданих боржнику чинним законодавством.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 позовну заяву у справі №520/13746/21 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У період з 20.08.2021 по 02.09.2021 суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) учасників справи, з урахуванням статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративній справі №520/13746/21. Справу призначено до розгляду на 09.09.2021. Водночас, у відповідача витребувано засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №64486425.

Відповідач 09.09.2021 подав відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви посилаючись на те, що державним виконавцем встановлено факт невиконання боржником судового рішення, оскільки не здійснено виплату заборгованості з пенсійних виплат стягувачеві, відповідно до рішення суду.

Сторони у судове засідання, призначене на 09.09.2021 не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справа. Водночас, сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно частиною четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

З програми «Спеціалізоване діловодство суду» встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9551/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, будинок 5, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, місто Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати нарахованої ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.06.2018 та з 01.08.2018 по 31.07.2019 пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої, але невиплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.06.2018 та з 01.08.2018 по 31.07.2019 у розмірі 82236,21 грн.

Звернуто до негайного виконання рішення суду у частині виплати заборгованості у межах суми стягнення за один місяць.

Вказане рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим Харківським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 28.09.2020 у справі №520/9551/2020 видано 30.11.2020 виконавчий лист.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 15.02.2021 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64486425 з виконання виконавчого листа №520/9551/2020, виданого Харківським окружним адміністративним судом 30.11.2020, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої, але невиплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.06.2018 та з 01.08.2018 по 31.07.2019 у розмірі 82236,21 грн.

Листом відповідач повідомив державного виконавця про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9551/2020 пенсійним органом виконано в частині виплати заборгованості у межах суми стягнення за один і саме у листопаді 2020 року виплачено пенсію за травень 2018 року у розмірі 5537,79 грн. Пенсія за червень 2018 року та за період з 01.08.2018 по 31.07.21 виплачена відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637, згідно суми пенсій, які невиплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються у органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На даний час окремий порядок не визначено, фінансування відсутнє, іншого законодавством не передбачено.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 06.07.2021 прийнято постанову про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області - штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду в адміністративній справі №520/9551/21.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон України №1404-VIII).

Положеннями статті 3 Закону України №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З огляду на системний аналіз наведених норм права, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону України №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною першою статті 18 Закону України №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини третьої статті 18 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом

З огляду на викладене слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9551/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої, але невиплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.06.2018 та з 01.08.2018 по 31.07.2019 у розмірі 82236,21 грн. Звернуто до негайного виконання рішення суду у частині виплати заборгованості у межах суми стягнення за один місяць.

Зі змісту долучених доказів вбачається, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9551/2020 виконано у частині виплати заборгованості у межах суми стягнення за один і саме у листопаді 2020 року виплачено пенсію за травень 2018 року у розмірі 5537,79 грн.

Відтак, наведені обставини не можуть свідчити про фактичне і повне виконання позивачем рішення суду.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що у свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист у повному обсязі.

Суд зазначає, що згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладені обставини, які підтверджується матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що обов`язок щодо виконання рішення суду позивачем не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень постановою від 06.07.2021 у межах виконавчого провадження №64486425 правомірно накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 5100,00 грн. Боржник не наділений повноваженнями тлумачити зміст судового рішення. Тим більше, що питання розрахункової величини для нарахування підвищення до пенсії було предметом судового розгляду у справі №520/9551/21, з приводу якого суд зробив свої висновки.

Крім того, бездіяльність пенсійного органу з невиконання рішення суду не може бути виправдана посиланням на приписи Постанови Кабінету Міністрів України №649.

Суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19 визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №649.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінено шляхом викладення пункту 2 його резолютивної частини у наступній редакції: «Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 №649.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 залишеного без змін.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене та беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд , 2 поверх, місто Харків, 61022, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вулиця Мироносицька, будинок 99, літ. А-3, місто Харків, 61023 5) про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строк, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14.09.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва