Справа № 580/477/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/477/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовму засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року, суддя Бабич А.М., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект Умань» до Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект Умань» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради та з урахуванням остаточної заяви про зміну предмета позову від 09.03.2021 року просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 11.01.2021, яким скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з об`єктами обслуговування на вул.Володимира Мономаха, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1124, реєстраційний номер 259/15-14 від 09.10.2020, замовник - позивач";

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 11.01.2021 №2, яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 09.11.2020 №ЧК73 на вказаний вище об`єкт;

- визнати протиправним та скасувати припис від 21.01.2021 №1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, складений головним спеціалістом відповідача 2 Бондаренко Ю.П. , який вимагає зупинити виконання будівельних робіт на зазначеному об`єкті будівництва до усунення допущених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та припис від 21.01.2021 №2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, і правил, складений головним спеціалістом відділу ДАБК Уманської міської ради Бондаренко Ю.П., який вимагає усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 21.03.2021;

- визнати протиправними дії відповідача, якими 11.01.2021 скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування вказаного вище об`єкту будівництва.

Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради, якими 11.01.2021 скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва «Будівництво багатоповерхового житлового будинку з об`єктами обслуговування на вул.Володимира Мономаха, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1124», надані Товариству з обмеженою відповідальністю «Будкомплект Умань».

Визнано протиправними та скасовано наказ відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради від 11.01.2021 №2, яким скасовано реєстрацію повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомлект Умань» про початок виконання будівельних робіт від 09.11.2020 №ЧК73; припис від 21.01.2021 №1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, складений головним спеціалістом Бондаренко Ю.П., який вимагає зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування за адресою: м. Умань, вул. Володимира Мономаха, 4а" до усунення допущених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; припис від 21.01.2021 №2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, і правил, складений головним спеціалістом Бондаренко Ю.П., який вимагає усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 21.03.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2019 ТОВ «Будкомплект Умань» уклав договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з Відділом з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради (), посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю., на підставі якого набув шляхом викупу право власності на комплекс будівель і споруд насосної станції "Перовської", розташованої на вулиці Володимира Мономаха, буд.4а в місті Умань Черкаської області. Відповідно до п.1.5 вказаного договору зазначений об`єкт перебуває у користуванні позивача згідно з договором оренди від 22.07.2016, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Акт приймання-передачі підписаний сторонами договору 17.05.2019.

31.07.2020 Уманська міська рада прийняла рішення №5.80-81/7, а саме:

про затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури площею 0,0562 га (кадастровий номер :02:005:1124) за адресою: вул.Володимира Мономаха, 4а, - віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови;

надання позивачу в користування на умовах оренди вказаної земельної ділянки.

05.08.2020 позивач уклав з Уманською міською радою на підставі рішення останнього від 31.07.2020 №5.80-81/7 договір оренди землі: земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:1124 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, площею 0,0562га за адресою: м.Умань, вул.Володимира Мономаха, 4а,- за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради, які віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови (далі - Договір оренди землі). Відповідно до п.5 цього договору строк його дії до 31.07.2045 (25років).

Пунктами 13-15 Договору оренди землі визначено умови використання землі:

цільове призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури;

використання за цільовим і функціональним призначенням;

забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Зазначене речове право на землю зареєстроване 27.08.2020, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав.

09.10.2020 відповідач затвердив позивачу містобудівні умови та обмеження (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:6025-2854-7333-8477) для проектування об`єкта нового будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування" (далі - Об`єкт будівництва) за адресою: м.Умань, вул.Володимира Мономаха, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1124 (функціональне призначення - Ж-4 - зона змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови, згідно з документом - про затвердження змін до детального плану території житлової та громадської забудови, обмеженої вулицями Челюскінців, Косинки Григорія, Тургенєва та Східною), - про що видав наказ №25/15-14.

Відповідно до містобудівних умов вказано таке:

1) 29м (остаточну висоту будівлі уточнити проектною документацією за умови дотримання ДБН Б.2.2-12-2019 "Планування і забудова територій" та детального плану території, ісоляції вимог і нормативних відстаней до оточуючих будівель та споруд і рельєфу території);

2) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки розрахувати відповідно до пункту 6.1.14, таблиці ДБН б.2.2-12-2019 "Планування забудови територій" з урахуванням поверховості будинку. При розрахунку відсотку забудови врахувати вимоги пункту 6.1.28, абзац другий примітки пункту 6.1.22 ДБН Б.2.2-12-2019. Проектування вести з урахуванням вимог ДБН в.2.3-5-208 "Вулиці та дороги населених пунктів";

3) 450осіб/га (Розрахункову щільність населення територій треба приймати відповідно до додатку В.1 ДБН Б.2.2-12-2019 "Планування і забудова територій");

4) відстань від об`єкта до меж земельної ділянки: м при проектуванні розмістити об`єкт будівництва, у т.ч. приямки, вхідні групи, сходи та інші конструктивні елементи будівлі дренажі, оглядові колодязі і мережі, що обслуговують будівлю в межах земельної ділянки. Забезпечити відступи від стіни для проїзду пожежної машини згідно з вимогами ДБН Б.2.2-12-2019 "Планування і забудова територій". Забезпечити виконання статті 17 Земельного кодексу України, в тому числі щодо забезпечення рівних прав на забудову власників або користувачів суміжних земельних ділянок з урахуванням протипожежних розривів до меж земельних ділянок до червоних ліній: м Проектування об`єкту передбачити на значній відстані до червоної лінії вулиці Пушкіна з дотриманням санітарних розривів і протипожежних відстаней до існуючих будинків і споруд відповідно до функціонального призначення суміжних споруд, державних будівельних норм та нормативно-правових актів, не порушуючи межі земельної ділянки. При проектуванні дотримуватися вимог ДБН В.2.2-9:2018 "Громадські будинки та споруди. Основні положення" та ДБН В.2.3-15:2007 "Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів". При проектуванні розмістити об`єкт будівництва, в тому числі приямки, вхідні групи, сходи та інші конструктивні елементи будівлі, дренажі, оглядові колодязі і мережі, що обслуговують будівлю в межах земельної ділянки;

до існуючих інженерних мереж: м згідно з наявними даними на прилеглій до плями забудови території наявні інженерні мережі: кабельна електрична мережа, каналізація, водопровід, повітряна лінія електропередач. Передбачити відстані від існуючих інженерних мереж до об`єкта будівництва у відповідності до вимог ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій" з узгодженням проекту будівництва з власниками інженерних мереж, які потрапляють у зону будівництва: водопровід - 5,0 м, самопливна каналізація - 3,0м. Охоронні зони електричних мереж згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209 (для повітряних ліній напругою до 1 кВ - 2 м, до 20кВ - 10м., 35 кВ - 15 м., кабельна лінія електропередач - 1,0м;

до існуючих будинків і споруд: 12м передбачити вільні зони для під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки. Під`їзд до об`єкта забезпечити єдиною системою з урахуванням функціонального призначення прилеглих вулиць, інтенсивності транспортного, пішохідного та велосипедного руху, характеру забудови, вимог до охорони навколишнього природного середовища, вимог наявної містобудівної документації проектним рішенням передбачити необхідну розрахункову кількість місць зберігання транспортних засобів згідно з таблицею 10.7, п.10.8.1, розділу 10.8 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій". При необхідності передбачити місця для розміщення реклами відповідно до Закону України "Про рекламу";

5) межі історичних ареалів - згідно зі схемою планувальних обмежень детального плану території ділянка потрапляє в зону планувальних обмежень центрально-міського історичного ареалу, історико-архітектурного заповідника "Стара Умань" та історико-культурного центру брацлавських хасидів". Виконати вимоги Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про архітектурну діяльність", Закону України "Про охорону культурної спадщини", врахувати вимоги розділу 13 ДБН 5.2.2-12:2019. В об`ємно-просторовому рішенні забезпечити композиційну узгодженість з оточуючим сформованим середовищем. Відповідно до статі 14 Закону України "Про архітектурну діяльність" містобудівне та архітектурне проектне рішення об`єкта погодити з Департаментом культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської облдержадміністрації та з головним архітектором міста Умань. Архітектурне рішення будинку запроектувати з урахуванням стилістичної особливості забудови мікрорайону. Розробити паспорт кольорового опорядження фасадів з використанням сучасних високоякісних матеріалів. Передбачити виконання вимог Державних санітарних норм і правил та екологічного законодавства з дотриманням вимог природоохоронного законодавства (ДБН А.2.2-1-2003), максимальне збереження зелених насаджень, а також передбачити благоустрій прилеглої території з декоративним мощенням тротуарною плиткою, озелененням прилеглої території, зовнішнім освітленням, сучасними декоративними вуличними меблями та урнами для сміття відповідно до Програми благоустрою міста Умань. Проектною документацією передбачити виконання заходів з енергозбереження з урахуванням вимог ДБН В.2.6-31:2016 "Теплова ізоляція будівель" та відповідних діючих нормативно-правових актів. Зазначити в проекті та забезпечити збереження державних геодезичних знаків на майданчику, якщо вони є в наявності - 562 м2;

6) об' єктів існуючих інженерних мереж:

передбачити відстані до існуючих інженерних мереж до запроектованого об`єкта відповідно до вимог ДБН 5.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій" з узгодженням проекту будівництва з власниками інженерних мереж, які потрапляють у зону бyдiвництвa, від фундаментів об`єкта до: водопровід і напірна каналізація 5,0м самопливна каналізація - 3,0м, газопроводи горючих газів тиску МПа: низького 0,005 - 2м, середнього - понад 0,и05 до 0,3 - 4м., високого від 0,3 до 0,6 - 7м., високого понад 0,6 до 1,2 - 10,0м., кабелі силові всіх напруг і телекомунікаційні кабелі - 0,6м. Витримати охоронні зони згідно з дод. И.1, И.2, И.З ДБН 5.2.2-12:2019 від існуючих та запроектованих інженерних комунікацій або тих, що не підлягають перенесенню. Місце проходження та охоронні зони існуючих інженерних комунікацій погодити з інженерними службами міста; при проектуванні об`єкта передбачити його підключення до інженерних мереж міста, особливу увагу приділити заходам щодо відведення каналізаційних стоків. Отримати ТУ в ввідних інженерних служб міста, необхідних для функціонування об`єкта;

розробити заходи щодо збереження безперебійного інженерного забезпечення прилеглих будинків і споруд. Передбачити вільні зони для під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, пожежної, рятувальної та аварійно-відновлювальної техніки. Врахувати вимоги ДБН А.2.2-3.2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", Правил приєднання електроустановок до електричних, наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України "Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України". Інженерні вишукування виконувати відповідно до державних норм та правил. Здійснювати геодезичний контроль параметрів об`єкту згідно з ДБН В.1.3-2:2010 "Геодезичні роботи у будівництві", який полягає в: геодезичній перевірці інженерних мереж проектним вимогам; виконавчому геодезичному зніманні планового та висотного фактичного положення підземних інженерних мереж, які надати до Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради для занесення до інформаційного ресурсу містобудівного кадастру м. Умань - 2 м.

09.11.2020 позивач надав відповідачу письмове повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків належить до об`єктів із незначними наслідками ССІ - "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування за адресою: вул.Володимира Мономаха, 4-А, м.Умань Черкаської області ". Загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації - 1620,83кв.м. (площа забудови - 287,30кв.м., земельної ділянки - 562 кв.м.). Поверховість об`єкта - 3 поверхи.

11.01.2021 відділ ДАБК Уманської міськради видав наказ №2 (а.с.115), згідно з яким відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та на підставі листа Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради від 11.01.2020 №4/15-08 у зв`язку зі скасуванням містобудівних умов та обмежень №259/15-14 від 09.10.2020 визнав такою, що треба вважати скасованою, реєстрацію повідомлення позивача про початок виконання будівельних робіт щодо вказаного вище об`єкту будівництва, а також доручив забезпечити невідкладне направлення копії цього наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення запису щодо реєстрації повідомлення від 09.10.202 №ЧК73 з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

11.01.2021 відділ архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради листом вих.№13/13-20 повідомив позивача про надходження на його адресу від відділу ДАБК листа про скасування вказаного вище повідомлення про початок будівельних робіт і винесення ним про це наказу від 11.01.2020 №2.

Листом від 11.01.2021 №5/15-08 відділ ДАБК повідомив позивача про вказане скасування у зв`язку з набуттям чинності постановою Верховного Суду від 23.01.2020 (справа №2-а/7780/11) з метою недопущення міжнародного суспільного резонансу, спричиненого організацією будівництва в орієнтовних межах території місць давніх поховань "Давні поховання єврейського цвинтаря, ХІХ століття, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул.Пушкіна, Григорія Косинки, Володимира Мономаха". У додатку додано Містобудівні обмеження (скасовані).

У періоді з 18.01.2021 до 21.01.2021 головний спеціаліст відділу архітектури Бондаренко Ю.П. на підставі посвідчення №1 від 05.01.2021 провів позаплановий захід щодо вказаного об`єкта, про що склав акт №1 у якомузафіксував (розділ VI) виявлені порушення вимог п.1 ч.1 ст.34 закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.13 постанови Кабінету Міністрів України №466:

- за адресою вул.Володимира Мономаха, 4а у м.Умань позивач проводить роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування без права на їх виконання;

- на момент перевірки демонтується капітальна споруда, що розміщена на вказаній земельній ділянці;

- одночасно 11.01.2021 начальник Відділу виніс наказ №2 про скасування повідомлення від 09.11.2020 про початок виконання будівельних робіт за №ЧК73, про що направлено повідомлення від 11.01.2021 №13/13-20.

Позивач в Акті зазначив, що будівельні роботи виконував на підставі вказаного вище повідомлення про початок будівельних робіт.

21.01.2021 головний спеціаліст відповідача Бондаренко Ю.П. на підставі вказаного Акту видав спірні приписи:

- №1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт до усунення допущених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- №2 про усунення виявлених вказаних вище порушень до 21.03.2021.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються законами України від 16 листопада 1992 року

№2780-XII "Про основи містобудування" (далі - ЗУ №2780-XII), від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - ЗУ №3038-VI), 5 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - ЗУ №877-V), від 8 червня 2000 року №1805-III "Про охорону культурної спадщини" (далі - ЗУ №1805-III) та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування в:

плануванні територій на загальнодержавному, регіональному та місцевому рівнях;

аналізі стану містобудування, прогнозуванні його розвитку;

підготовці, затвердженні та реалізації державних, регіональних і місцевих містобудівних програм, містобудівної документації;

координації взаємодії суб`єктів містобудівної та архітектурної діяльності;

наданні вимог щодо урахування державних інтересів під час розроблення містобудівної документації;

проведенні експертизи містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів;

розробці і затвердженні будівельних норм, кошторисних норм, нормативів і правил;

контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві;

контролі за дотриманням вимог щодо охорони культурної спадщини та збереженням традиційного характеру середовища населених пунктів;

ліцензуванні видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, за переліком видів робіт та в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Компетенція сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у сфері містобудування визначається ст.12 ЗУ №2780-XII.

Зокрема, до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать:

затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території;

визначення територій для містобудівних потреб;

внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Питання у сфері містобудування, віднесені до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, можуть розглядатися на засіданнях громадських та архітектурно-містобудівних рад, утворених відповідно до законодавства.

Статтею 14 Закону № 2780-ХІІ визначено компетенцію виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування, а саме: до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать:

визначення території для містобудівних потреб згідно з рішенням відповідної ради;

встановлення в межах своїх повноважень на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність;

надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок;

забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній;

надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у випадках та відповідно до вимог, встановлених законом;

організація охорони культурної спадщини;

організація робіт, пов`язаних із створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів;

забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій;

зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу;

здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності експлуатації будинків і споруд незалежно від форми власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів.

Виконавчі комітети сільських, селищних і міських рад вирішують й інші питання містобудівної діяльності, визначені законом.

Оскільки спірні правовідносини виникли щодо вказаного вище об`єкта будівництва, що здійснюється на земельній ділянці, цільове призначення якої та право оренди набуте позивачем у визначений законом спосіб, суд урахував ч.2 ст.24 ЗУ №3038-VI, згідно з якою зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ №3038-VI у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Згідно з ч.2 ст.26 ЗУ №3038-VI суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до ч.4 вказаної статті Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частина 5 ст.26 ЗУ №3038-VI встановлює, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч.1 ст.29 ЗУ №3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна відповідно до ч.2 вказаної статті Закону одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови, обмеження та технічні умови для проектування об`єктів будівництва в рамках здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії, можуть надаватися приватному партнеру, концесіонеру на підставі документа, що засвідчує право користування земельною ділянкою, виданого підприємству, установі, організації, що є балансоутримувачем майна, що передається у концесію, за умови, що така земельна ділянка (або її частина) відповідно до положень договору необхідна для здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні відповідно до ч.6 ст.29 ЗУ №3038-VI здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 ЗУ №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Як встановлено судом містобудівні умови позивачу затверджені наказом від 09.10.2020 №25/15-14.

Згідно з ч.8 ст.29 ЗУ №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:

1) за заявою замовника;

3) за рішенням суду.

У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, законом визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких містобудівні обмеження можуть бути скасовані: рішення суду або заява замовника. У заявлених спірних правовідносинах позивач, як замовник вказаного будівництва, такої заяви не подавав та відсутні рішення судів щодо таких обставин.

Тому суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість доводів позивача про недотримання відповідачем вимог закону щодо підстав та виходу за межі владних повноважень щодо скасування наданих позивачу містобудівних обмежень та умов. Зважаючи, що надання їх відбувається шляхом затвердження наказом і такий наказ щодо позивача є чинними, дії з їх скасування листом не відповідають порядку та межам владних управлінських функцій відповідача, а також правовим підставам, вказаним вище.

Оскільки прийняття відповідачем рішення від 11.01.2021, заявленого предметом спору, не підтверджено та відповідачі у відзивах зазначили про відсутність такого факту, відсутні докази скасування вищезазначеного наказу від 09.10.2020 №25/15-14 актом розпорядчого характеру, а тому суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині .

Отже, протиправними є дії відповідача, якими скасовані надані позивачу Містобудівні умови та обмеження, підтвердження вчинення яких наявне в ЄДЕССБ: MU01:6025-2854-7333-8477.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Проектна документація згідно з абзацом першим ч.1 ст.31 ЗУ №3038-VI на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

Питання класів наслідків (відповідальності) будівель і споруд врегульоване в ст.32 ЗУ №3038-VI.

Зокрема, клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта.

Він визначається відповідно до вимог будівельних норм і правил, затверджених згідно із законодавством, для кожного об`єкта - будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови).

Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності):

незначні наслідки - СС1;

середні наслідки - СС2;

значні наслідки - СС3.

До незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені об`єкти:

характеристики можливих наслідків від відмови (стану об`єкта, при якому неможливо використовувати його або складову частину за функціональним призначенням) яких перевищують:

рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно перебуватимуть на об`єкті, - 50 осіб;

рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які періодично перебуватимуть на об`єкті, - 100 осіб;

рівень матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта, - 2500 мінімальних заробітних плат (до розрахунку збитків не включаються збитки замовників будівництва, які будують об`єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних та комунальних підприємств, бюджетних установ);

пам`ятки культурної спадщини національного та місцевого значення, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини";

нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони не можуть бути менші за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки);

об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки";

житлові будинки понад чотири поверхи;

об`єкти, які підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" (крім об`єктів, які виробляють електричну енергію з енергії вітру, за умови позитивного висновку уповноваженого органу з оцінки впливу на довкілля).

До значних наслідків (СС3) відносяться такі об`єкти:

пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини";

об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки";

житлові, громадські або багатофункціональні будівлі заввишки понад 100 метрів та/або з рівнем можливої небезпеки для здоров`я і життя людей понад 400 осіб, які постійно перебувають на об`єкті.

Віднесення об`єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва.

Об`єкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною п`ятою цієї статті.

Правильність визначення класу наслідків (відповідальності) перевіряється під час проведення експертизи проектів, якщо здійснення такої експертизи є обов`язковим відповідно до закону.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об`єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Як встановлено судом першої інстанції на час виникнення спору не було визначено іншого класу наслідків вказаного вище об`єкту будівництва, аніж які визначені позивачем.

Щодо доводів скаржника про недотримання історико-архітектурних опорних планів та знаходження об`єкта будівництва безпосередньо в межах охоронної зони пам`ятки "Могила Цадика Нахмана 1811 року", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ №1805-III пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Зони охорони пам`ятки (далі - зони охорони) - встановлювані навколо пам`ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Визначення меж територій пам`яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони, забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження згідно з п.4 ч.1 ст.6 ЗУ №1805-III належить до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції.

Визначення меж територій пам`яток національного значення та затвердження їх зон охорони, охоронюваних археологічних територій, історичних ареалів населених місць, заборона будь-якої діяльності юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу об`єкту культурної спадщини, видатній універсальній цінності об`єкта всесвітньої спадщини або порушує законодавство у сфері охорони культурної спадщини згідно з положеннями ст.5 ЗУ №1805-III належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно зі ст.30 ЗУ №1805-III органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини. Приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Органи місцевого самоврядування, на території яких не створено органів охорони культурної спадщини, зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці, негайно повідомивши про це відповідний орган охорони культурної спадщини місцевого органу виконавчої влади.

Органи місцевого самоврядування зобов`язані повідомляти відповідні органи охорони культурної спадщини про бездіяльність власника або уповноваженого ним органу, особи, яка набула права володіння, користування чи управління, що створює загрозу пам`ятці.

У заявлених спірних правовідносинах уповноважений орган, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, жодних рішень і дій з приводу будівництва позивачем вказаного вище об`єкту не приймали та не вчиняли. Такі обставини не зазначені в Акті перевірки як порушення у та спірних приписах, як підстави їх прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ №1805-III з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них мають встановлюватися зони охорони пам`яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару.

Межі та режими використання зон охорони пам`яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток та внесення змін до них встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Як встановлено судом апеляційної інстанції наказ №41 про затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення м. Умань Черкаської області прийнято Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації 09.04.2021 року, тоді як оскаржувані рішення про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, наказ №2 від 11.01.2021 року про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 09.11.2020 прийнято 09.04.2021 року.

09.04.2021 року була затверджена науково-проектна документація з визначення меж і режимів використання території та зон охорони пам`ятки історії місцевого значення «Могила Цадика Нахмана. 1811».

Отже, відповідачем було прийнято оскаржувані рішення з порушенням вимог чинного законодавства.

У своїму рішенні Європейський суд з прав людини у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року) зазначив наступне:

«Державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

В той же час, у разі порушення вимог чинного законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач має право звернутись до суду з відповідним позовом, а не самостійно скасовувати такі рішення.

Правова позиція з даного приводу була викладена в Рішенні № 7-рп/2009 Конституційного Суду України згідно якого зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що спірні дії та рішення не містили в обґрунтуваннях такої підстави, як здійснення нового будівництва в межах затверджених охоронних зон пам`ятки архітектури, відсутність у позивача проектної документації на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт в історичних населених місцях згідно з історико-архітектурним опорним планом, такі доводи відповідачів безпідставні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 ЗУ №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.34 ЗУ №3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд згідно з ч.1 ст.37 ЗУ №3038-VI надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону він видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзац перший ч.4 ст.34 ЗУ №3038-VI встановлює, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт відповідно до ч.5 ст. 34 ЗУ №3038-VI здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, згідно з ч.7 вказаної статті Закону вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч.7 ст.36 ЗУ №3038-VI право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Наявність жодної зі вказаних підстав у заявлених спірних правовідносинах не доведено.

Абзац десятий ч.9 ст.36 ЗУ №3038-VI встановлює, що право на виконання будівельних робіт вважається припиненим з дати внесення/включення відомостей про припинення такого права до Реєстру будівельної діяльності.

Отже, відповідач не мав правових підстав для прийняття наказу від 11.01.2021 №2 про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а тому такий наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд вірно не взяв до уваги посилання відповідачів на постанову Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі №2-а/7780/11.

Спір у цій справі розглядався згідно з позовною заявою, поданою у березні 2007 року представництвом Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, Уманської міської ради Черкаської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління містобудування та архітектури міськвиконкому Уманської міської ради, про визнання історичних меж давніх поховань на Стародавньому Єврейському кладовищі, що знаходяться в м.Умань між вул.Пушкіна, Бєлінського, Пєровської; визнання давніх поховання в межах Стародавнього Єврейського кладовища у м.Умань об`єктом культурної спадщини національної меншини місцевого значення; визнання за представництвом Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу права на упорядкування та утримання об`єкта культурної спадщини - давніх поховань в межах Стародавнього Єврейського кладовища у м. Умань.

З урахуванням заяви від 21.09.2018 предмет вказаного спору змінено на:

визнання протиправною бездіяльності Уманської міської ради та її виконавчого комітету щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України №604-р від 20.07.1998 в частині пунктів 2, 3, 4 щодо місць давніх поховань - "Давні поховання Єврейського цвинтаря", ХІХ ст., що знаходиться на вулицях Пушкіна, Белінського, Перовської у м. Умані Черкаської області;

визнання протиправною бездіяльності Уманської міської ради щодо не замовлення розробки проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення - об`єкту "Давні поховання Єврейського цвинтаря" ХІХ ст. в порядку, визначеному для земель історико-культурного призначення;

зобов`язання Уманської міської ради та її виконавчого комітетк виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України №604-р від 20.07.1998 в частині пунктів 2, 3, 4 щодо місць давніх поховань - "Давні поховання Єврейського цвинтаря" ХІХ ст. та зобов`язання Уманську міську раду замовити розробку проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення - об`єкта "Давні поховання Єврейського цвинтаря" ХІХ ст. в порядку, визначеному для земель історико-культурного призначення або надати Представництву Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу дозвіл на розробку проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення - об`єкту "Давні поховання Єврейського цвинтаря" ХІХ ст. в порядку, визначеному для земель історико-культурного призначення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 позов задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Уманської міської ради Черкаської області та її виконавчого комітету щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 №604-р, в частині п.п. 2, 3, 4, щодо місць давніх поховань "Давні поховання Єврейського цвинтаря", ХІХ ст., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, Белінського, Перовської;

визнано протиправною бездіяльність Уманської міської ради Черкаської області щодо не замовлення розробки проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення-об`єкта "Давні поховання Єврейського цвинтаря", ХІХ ст., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул. Пушкіна, Белінського, Перовської,- в порядку, визначеному для земель історико-культурного призначення;

зобов`язано Уманську міську раду Черкаської області та її виконавчий комітет виконати вимоги п.п. 2, 3, 4 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 №604-р щодо місць давніх поховань "Давні поховання Єврейського цвинтаря", ХІХ ст., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул. Пушкіна, Белінського, Перовської;

зобов`язано Уманську міську раду Черкаської області замовити розробку проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення об`єкта "Давні поховання Єврейського цвинтаря", ХІХ ст., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, Белінського, Перовської, - в порядку, визначеному для земель історико-культурного призначення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі №2-а/7780/11 залишено без змін.

Верховний суд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019 у справі №2-а/7780/11 скасував у частині визнання протиправної бездіяльності Уманської міської ради Черкаської області та її виконавчого комітету щодо невиконання п. 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 №604-р та зобов`язання Уманської міської ради Черкаської області та її виконавчого комітету виконати відповідний пункт і прийняти у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019 у справі №2-а/7780/11 - залишити без змін.

Отже, позивач не був учасником вказаного спору, спірні правовідносини не стосувалися його об`єкта будівництва та використовуваної ним земельної ділянки за адресою: м.Умань, вул. Володимира Мономаха 4-А. Крім того, вказане рішення не встановлювало підстав для припинення його права на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення згідно з ч.7 ст.36 ЗУ №3038-VI.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем процедури прийняття спірних дій і рішень. Земельні правовідносини щодо припинення права оренди позивача, подальші судові рішення щодо забезпечення позову, шляхом зупинення їх дії, про які зазначає позивач, виникли в часі після оспорюваних дій і рішень, та не мають правового значення для їх судової оцінки в контексті дотримання відповідачами порядку, меж і способу дій, визначених законом.

Повноваження та обов`язки органу державного нагляду (контролю) визначені ст.8 ЗУ №877-V.

Так, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);

відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;

надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані:

повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом;

дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання;

не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров`ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж;

забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації суб`єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході здійснення державного нагляду (контролю);

ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом;

у межах своєї компетенції надавати суб`єкту господарювання консультаційну підтримку з питань здійснення державного нагляду (контролю);

не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом;

встановлювати нормативи оцінювання діяльності посадових осіб, які беруть участь у заходах державного нагляду (контролю), та регулярно проводити оцінювання діяльності таких осіб за встановленими нормативами;

дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;

не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами;

виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, достовірну інформацію, документи, матеріали і передбачені цим Законом звіти про здійснені заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;

сприяти здійсненню посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 ЗУ №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Він здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Неподання органом державного архітектурно-будівельного контролю позову до суду про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт, або постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, є підставою для відновлення виконання підготовчих та/або будівельних робіт (крім випадків, якщо підготовчі та/або будівельні роботи зупинені через ненабуття права на їх виконання).

Згідно з ч.3 ст.41 ЗУ №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

На одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.

Основні вимоги до державного архітектурно-будівельного нагляду визначені в ст.41-1 ЗУ №3038-VI.

Зокрема, державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Він здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду:

1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;

2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;

3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;

4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів;

6) використовують відомості електронної системи.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення;

5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося;

6) звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи;

7) зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Зупинення дії рішення об`єкта нагляду тягне за собою зупинення до набрання законної сили судовим рішенням виконання підготовчих та/або будівельних робіт, право на виконання яких виникло на підставі рішення, яке зупинено.

Неподання органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду позову до суду про скасування рішення, прийнятого об`єктом нагляду, протягом двох місяців з дня видання припису про зупинення дії такого рішення або постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову без розгляду, має наслідком відновлення дії рішення, прийнятого об`єктом нагляду, та відновлення права на виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Інформація про зупинення дії рішення, прийнятого об`єктом нагляду, доводиться до відома замовника шляхом оприлюднення відповідних відомостей на порталі електронної системи через електронний кабінет (у разі його наявності) та/або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, користувачами якої є замовник та головний інспектор будівельного нагляду, та у паперовій формі поштовим відправленням з описом вкладення (у разі відсутності електронного кабінету).

У разі набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення, прийнятого об`єктом нагляду з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, головний державний інспектор будівельного нагляду складає протокол відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно посадової особи, рішення якої скасовано.

Відповідно до ч.7 ст.7 ЗУ №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, повноваженням зупинити виконання робіт наділений суд за позовом відповідного органу.

Розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю) визначені в ст.7 ЗУ №877-V.

Так, згідно з положеннями ч.ч.7-8 припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, повинен містити такі відомості:

дату складення;

тип заходу (плановий чи позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);

термін усунення порушень;

посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення;

найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;

найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, а також прізвище, ім`я та по батькові його керівника чи уповноваженої ним особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід;

прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом або у випадках, передбачених законом, - за допомогою електронного кабінету або іншої інформаційної системи, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевірявся, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Оскільки відповідачі порушили порядок скасування Містобудівних умов та порядок і підстави скасування повідомлення про початок будівельних робіт, при цьому відомостей про будь-які інші порушення в Акті №1 позапланового заходу відсутні, суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення про скасування приписів №1 щодо зупинення виконання будівельних робіт та №2 про усунення вказаних порушень є протиправними та підлягають скасуванню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, то в апеляційній скарзі скаржник не навів своїх доводів щодо безпідставності їх стягнення на користь позивача, у т.ч. і не навів доводів щодо невірного обрахування таких витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 16 вересня 2021 року.