Справа № 480/7439/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2021 року Справа № 480/7439/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповал М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7439/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця Закорко Вадима Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
16.08.2021 позивач через свого представника адвоката Пєтухова А.Ю. звернувся в Сумський окружний адміністративний суд з позовом до приватного виконавця Закорко В.В., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження № 66170512 від 21.07.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.07.2021 позивач при здійсненні розрахунку за покупки в магазині платіжною карткою АТ КБ "ПриватБанк" випадково дізнався, що постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні № 66170512 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на всіх його рахунках в АТ КБ "ПриватБанк". Також через автоматизовану систему виконавчого провадження позивач дізнався, що він є боржником у виконавчому провадженні ВП № 66170512, де стягувачем є фермерське господарство "Об`єднане фермерське господарство Крицького М.М.".
Дійсно в господарському суді Сумської області розглядається справа № 920/1230/20 за позовом ФГ "Об`єднане фермерське господарство Крицького М.М." до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 110000 грн і 16.07.21 Північним апеляційним господарським судом розглянуто апеляційну скаргу на рішення господарського суду Сумської області від 15.02.21 у справі № 920/1230/20, однак станом на 29.07.21 справа до суду першої інстанції ще не повернулася, тому судовий наказ по цій справі не міг бути виданий.
Відповідно до ст. 154 Господарського процесуального кодексу України після видачі судового наказу, суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові на його офіційну електронну адресу, рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладення, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Після отримання такого наказу боржник має право протягом 15 днів з дня вручення наказу подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Позивач станом на 03.08.21 не отримував копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами з господарського суду Сумської області, так само позивач не отримував жодного поштового відправлення від приватного виконавця Закорко В.В. щодо виконавчого провадження ВП № 66170512.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Не направивши постанову про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем були порушені таким чином засади законності; гласності та відкритості виконавчого провадження; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців із дотриманням яких здійснюється виконавче провадження.
20.08.21 було відкрито провадження у справі за цим позовом фізичної особд-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця Закорко В.В.
У своєму письмовому відзиві на позов відповідач заперечує позовні вимоги і посилається на те, що згідно статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких документів, зокрема:
1-1) судові накази.
Судовий наказ господарського суду Сумської області від 16.03.21 № 920/1230/20 відповідає вимогам, до пред`являються до виконавчих документів в Законі України "Про виконавче провадження", сам факт не направлення позивачу господарським судом копії судового наказу не впливає на правомірність прийняття наказу до виконання, виконавче провадження з виконання цього наказу було відкрито 21.07.21, копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено замовною кореспонденцією боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 і було вручено особисто боржнику 07.08.21, що свідчить про виконання вимог частини першої 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" про повідомлення боржника про початок примусового виконання наказу господарського суду Сумської області.
В судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові клопотання до початку призначеного судового засідання про розгляд справи без їх участі.
Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд вважає, що позов задоволенню не підлягає на підставі наступного.
Відповідно до статті першої Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 3 Закону № 1404 рішеннями, що підлягають примусовому виконанню є, крім іншого, судові накази.
Вимоги до виконавчого документа визначено в ст. 4 вищевказаного Закону № 1404, згідно з якою у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Згідно ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:
1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;
2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;
3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;
4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи (крім рішень Національного банку України);
5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;
6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;
7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;
8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;
9) рішень про конфіскацію майна;
10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;
11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання протиправною і скасування постанови приватного виконавця Закорко В.В. про відкриття виконавчого провадження № 66170512 від 21.07.21, позивач посилається на те, що господарський суд Сумської області не направляв йому відповідно до ст. 154 ГПК України копії документів щодо судового наказу, однак в своїй позовній заяві не зазначає правову норму, яка б передбачала обов`язок державного чи приватного виконавця перевіряти дії суду в цій частині і в залежності від встановленого - вирішувати питання про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження.
Приватний виконавець отримав виконавчий документ, який він визнав таким, що відповідає вимогам, що пред`являються в Закону № 1404 до виконавчого документу і на підставі цього судового наказу і доданих до нього документів виніс 21.07.21 постанову про відкриття виконавчого провадження № 66170512.
Посилання позивача щодо неотримання ним постанови приватного виконавця № 66170512 від 21.07.21 про відкриття виконавчого провадження спростовується наданим відповідачем копією фіскального чеку про відправлення приватним виконавцем та копією роздруківки з сайту АТ "Укрпошта" про вручення позивачу поштового відправлення.
Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 1404 боржник вважається повідомлений про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що відповідачем було в повній мірі виконано і позивач не заперечує цього факту.
На підставі викладеного, суд визнає, що приватним виконавцем Закорко В.В. при винесенні постанови № 66170512 від 21.07.21 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу № 920/1230/20, виданого господарським судом Сумської області не було допущено ніяких порушень законодавства і оскаржувана постанова є правомірною.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця Закорко Вадима Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал