Справа № 160/12301/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі секретаря судового засіданняНосенко К.В.
позивача відповідача ОСОБА_1 , Осадчий А.Ю. Юрченко Г.В., ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" до Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 4367/9-19 від 14 листопада 2019 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін;
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 11/9-19 від 20 листопада 2019 року про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на допущення відповідачем процедурних порушень під час проведення перевірки та неналежне складання акту перевірки, посилається на те, що затверджений рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 16.11.18 року № 625/0/6-18 тариф на централізоване опалення є економічно обґрунтованим, на підтвердження чого надано розрахунки понесених витрат та собівартості виробництва 1 гігакалорії теплової енергії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправним та скасування рішення. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 02.01.2020 о 11:00., у подальшому перенесено.
В призначений час розгляд справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді та в подальшому був призначений на 14.01.2020.
09.01.2020 від відповідача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву.
Заперечуючи проти доводів позовної заяви, відповідач зазначив, що висновки позивача щодо погодження перевірки різними органами центральної влади є надуманими, оскільки лист Держпродспоживслужби України є лише однією з підстав проведення заходу контролю, а не погодженням. Безпосередньо погодження видано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує державну політику у сфері ціноутворення відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007.
В частині невизнання позивачем порушень порядку формування тарифів, відповідач посилається на пункти 18,59 «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою КМУ №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», які прямо вказують на те, що планування заробітної плати має відповідати її фактичній виплаті. Саме для цього в акті перевірки наводиться приклад порівняння фактичного фонду заробітної плати за 2017 рік за формою 1-ПВ, де відображається всі кошти, виплачені працівникам підприємства, та планового де планується фонд заробітної плати.
14.01.2020 Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про призначення судової експертизи.
16.01.2020 Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у задоволенні заяви КП "Новомосковськтеплоенерго" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовлено.
23.06.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про повторне призначення судової експертизи. Дане клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з установленням з 12.03.2020 до 11.05.2020 на усій території України карантину (постанова КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020р. №211 зі змінами) підприємство позивача фактично призупинило свою господарську діяльність.
В підготовче засідання, призначене на 25.06.2020 , представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
До суду від представника позивача надійшла заява (вх. №9601/21 від 16.06.2021) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку - комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
22.06.2021 розгляд справи в підготовчому засіданні перенесено на 20.07.2021 року о 10 год. 30 хв.
До суду представником позивача електронною поштою 14.07.2021 подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку - комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
В цей же день представником позивача електронною поштою було подано клопотання про призначення повторної судової експертизи.
20.07.2021 в підготовчому засіданні ухвалено провести наступне засідання 27.07.2021 об 10:00.
22.07.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду електронною поштою, а також 23.07.2021 поштою від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про призначення додаткової або повторної судової експертизи. Відповідач просив відмовити у задоволенні клопотання зважаючи на те, що за клопотанням позивача вже була призначена експертиза і отриманий висновок експерта на поставлене питання. Висновок судово-економічної експертизи №3942/3943-20 відповідач вважає повним, ясним і таким, що відповідає на поставлене питання, тому в додатковій експертизі немає необхідності.
Представником позивача до суду були подані клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка провідного економіста КП «Новомосковськтеплоенерго» ОСОБА_3 для дачі показань про відомі їй обставини у справі та експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Владимиренко Н.І. для надання усних пояснень щодо її висновку від 29.04.2021 №3942/3943-20.
В підготовчому засіданні 27.07.2021 суд ухвалив відмовити у призначенні повторної економічної експертизи, оскільки поставлені питання мають правовий характер, а також задовольнив клопотання представника позивача і ухвалив викликати в судове засідання на стадії дослідження доказів експерта, що провів експертизу ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 . Суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити до розгляду справу по суті на 07.09.2021 об 13:30.
07.09.2021 в судовому засіданні були поставлені запитання свідку і судовому експерту та заслухані їх пояснення. Суд оголосив перерву до 14.09.2021 на 13:30.
ухвалив відмовити у призначенні повторної економічної експертизи, оскільки поставлені питання мають правовий характер, а також ..
В судовому засіданні 14.09.2021 оголошено вступну і резолютивну частини рішення
Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Підпунктом 1.1. п.1 цього наказу наказано провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго», код ЄДРПОУ -03343190, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Микити Головка, б. 17 у термін з 01.11.2019 по 14.11.2019. Предметом позапланового заходу є: дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, послуги з централізованого опалення відповідно до Закону України від 09.11.2017 №2189-vІІІ «Про житлово-комунальні послуги», Закону України від 21.06.2012 №5007-VІ «Про ціни і ціноутворення». Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».
Завідувачем Сектору контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Юрченко Г.В. за участю директора КП «Новомосковськтеплоенерго» ОСОБА_6 , головного бухгалтера ОСОБА_7 і провідного економіста Бузінової Н.І. було проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго». Результати перевірки оформлені актом від 14.11.2019.
Відповідно до висновків проведеної перевірки підприємства встановлено:
-порушення порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та тарифу на централізоване опалення, а саме завищення складової планової собівартості по статті «заробітна плата» та «відрахування на соціальні заходи», що призвело до необґрунтованого нарахування споживачам (населенню) оплати за послуги в сумі 201,3 тис. грн., споживачам, що споживають теплоенергію без лічильника 747.32 тис. грн., всього на суму 948,62 тис. грн. (додаток 32);
Загальна сума завищення нарахованої оплати в результаті завищення тарифу становить 1033,612 тис. грн.
У розділі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акту перевірки, що мають місце з боку суб`єкта господарювання» зазначено, що акт підписано із зауваженнями (запереченнями) які будуть надані у строки визначенні чинним законодавством.
14.11.2019 підприємству також був вручений припис №4367/9-19 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін, в якому вимагалось від КП «Новомосковськтеплоенерго» в місячний термін:
-привести у відповідність тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для всіх споживачів відповідно до вимог «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 та подати їх на затвердження до органів місцевого самоврядування відповідно до підп. 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1 ст. 10 розділу ІІІ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та наказу Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства №239 від 12.09.2018 «Про затвердження Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення»;
-здійснити розподіл між споживачами обсягів теплової енергії, спожитої в опалювальному періоді 2018-2019 років у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. №315 та Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», затвердженої наказом Мінбуду України 31.10.2006 №359 та здійснити відповідні перерахунки зі споживачами;
-шляхом перерахунків повернути усім споживачам (населення) необгрунтовано отриману виручку в результаті завищення планового тарифу за 1 Гкал, а саме споживачам, що споживають теплоенергію за показаннями лічильника в сумі 201,3 тис. грн., споживачам, що споживають теплоенергію без лічильника 747,32 тис. грн., всього на суму 948,62 тис. грн.;
В пункті 5 припису зобов`язано підприємство про виконання припису та вжиті заходи в триденний термін повідомити Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
Листом №1137 від 20.11.2019 КП «Новомосковськтеплоенерго» направило Головному управлінню Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області зауваження (заперечення) до складеного акту.
20.11.2019 за №11/9-19 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
В рішенні зазначено про встановлення порушення КП «Новомосковськтеплоенерго» вимог п. 18,59 «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018, що діяла на момент встановлення тарифів).
Вирішено враховуючи відсоток надходження коштів за надані послуги (45%), застосувати до КП «Новомосковськтеплоенерго» штраф в сумі 426879,00 грн., який протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету. Зобов`язано КП «Новомосковськтеплоенерго» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 948620,00 грн. протягом 30 календарних днів з дня отримання цього рішення.
Підприємство не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки, вказує, що вони є протиправними, оскільки не відповідають дійсності та вважає також протиправними припис №4367/9-19 від 14.11.2019 і рішення №11/9-19 від 20.11.2019 Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області виходячи з наступного:
Суб`єкту господарювання (підприємству) не була надана копія погодження центрального органу виконавчої влади щодо здійснення позапланового заходу, тобто зобов`язальна дія, яка передбачена Законом, державним органом не була виконана.
Твердження відповідача в акті, що тариф на опалення розраховується на підставі тарифу на теплову енергію з додаванням витрат на утримання абонентської служби, частки загальновиробничих адміністративних витрат та витрат на розрахунково-касове обслуговування абонентів, позивач вважає хибними. Таке твердження не відповідає положенням Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги №869 від 01.06.2011 (постанова КМУ №869) в редакції станом на 05.09.2018, яка була чинною лише до 01.05.2019. Виходячи з п. 51 постанови КМУ №869 формування тарифів для встановлення здійснюється підприємством на плановій основі нормального операційного циклу виробничо-господарської діяльності без врахування форс-мажорних обставин.
В акті перевірки безпідставно стверджується, що в ході вибіркової перевірки встановлено порушення порядку формування структурної складової собівартості тарифу статті «заробітної плати», а перевіряючим здійснено помилковий розрахунок прожиткового мінімуму для визначення планового фонду заробітної плати при неповному робочому тижні, оскільки відсутнє посилання на норми чинних нормативно-правових актів з визначенням суми нібито неправомірно включеної до встановленого тарифу. Позивач звертає увагу на те, що в постанові КМУ №869 не застосовується методика коригування тарифів за фактичними витратами з оплати праці та відсутні поняття «міжопалювальний сезон, «неповний робочий тиждень» і не міститься жодної вимоги щодо таких термінів, але в акті викладено порушення саме із застосуванням таких термінів.
Позивач вважає застосований підхід перевірки для планового опалювального періоду неправомірним.
Розрахунок для встановлення тарифу на теплову енергію та послуги з централізованого опалення підприємством було здійснено відповідно до виробничої програми 2017 року. У період дії раніше встановлених тарифів підприємством у 2018 було надано розрахунок на встановлення тарифу на послуги з централізованого опалення для населення та коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для бюджетних організацій та інших споживачів з урахуванням зміни у 2018 році прожиткового мінімуму, вартості природного газу та електроенергії (п. 8 Загальні положення постанови КМУ №869).
Не погоджується позивач і з твердженням відповідача, що при розрахунку планового фонду заробітної плати підприємством цей факт не враховується, та фонд оплати праці для всіх робітників планується виходячи із фонду заробітної плати як при роботі за повним тижнем. До того ж, опалювальний сезон триває 5 місяців, а розрахунок ФОП на міжопалювальний сезон, з урахуванням скороченого штату, розраховується на 6 місяців. Отже фонд заробітної плати на скорочені посади (операторів котельних) за 1 місяць включається до структури тарифу необґрунтовано.
Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.
Спірні правовідносини регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ціни і ціноутворення», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Законом України «Про теплопостачання»
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб`єктами владних повноважень, владними суб`єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень.
Статтею 2 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що діяльність міністерств та інших центральних органів виконавчої влади ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, безперервності, законності, забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, відповідальності.
За приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Як вбачається із матеріалів справи, підставою проведення спірної перевірки було звернення до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області фізичної особи ОСОБА_5 .
Предметом позапланового заходу у формі перевірки було дотримання вимог КП «Новомосковськтеплоенерго» порядку формування, встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, послуги з централізованого опалення.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ч. 1 ст. 2 Закону).
Згідно п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, формуються та встановлюються у відповідності до Закону України «Про теплопостачання» (із змінами), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами) та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).
Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції від 01.07.2019 на момент виникнення спірних відносин) тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи.
Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.
Пунктом 5.6. ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.06.2018 на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджений постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №377 (зі змінами) і постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами).
Пунктом ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.06.2018 на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить становлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
З матеріалів справи вбачається, що КП «Новомосковськтеплоенерго відповідно до п. 2.1., п. 2.2. Статуту, затвердженого рішенням Новомосковської міської ради №1198 від 18.12.2014 створене з метою отримання прибутку за рахунок виробництва й надання послуг з опалення та гарячого водопостачання населенню, підприємствам, установам, організаціям. Одним із основних завдань діяльності підприємства є виробництво та безперебійне постачання населенню, комунально-побутовим та іншим підприємствам і організаціям міст та райцентрів області теплової енергії згідно з укладеними договорами та угодами.
Тарифи по КП «Новомосковськтеплоенерго» на опалювальний період 2018-2019 рік були визначені і затверджені рішенням Новомосковської міської ради від 16.11.2018 №625/0/6-18 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з централізованого опалення для потреб населення КП «Новомосковськтеплоенерго».
На 2018 рік КП «Новомосковськтеплоенерго» встановлено тариф на теплову енергію для населення на рівні 1409,46 грн./Гкал (без ПДВ), тариф на послугу з централізованого опалення для споживачів з приладами обліку на рівні 1723,08 грн/Гкал (з ПДВ) та тариф на послугу з централізованого опалення для споживачів без приладів обліку на рівні 41,29 грн/м2(з ПДВ).
Основні засади цінової політики і регулювання відносин, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначені Законом України .від 21.06.2012 № 5007-VI "Про ціни і ціноутворення".
Згідно ст. 1 Закону України "Про ціни і ціноутворення" терміни у цьому Законі вживаються в такому значенні: формування ціни - це механізм визначення рівня ціни товару; встановлення ціни - це затвердження (фіксація) рівня ціни; застосування ціни - це продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; товаром є продукція, роботи, послуги, матеріально-технічні ресурси, майнові та немайнові права, що підлягають продажу (реалізації).
За ст.13 вказаного Закону державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:
1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);
2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.
В силу п. 2 ч.3 ст.4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції від 09.06.2018 -на момент виникнення спірних правовідносин) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст.ст. 10,12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (в редакції від 30.01.2018- на момент виникнення спірних відносин) суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни, державні регульовані ціни. Державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.
Положеннями ч..2 ст.12 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлено, що державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).
Органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами (ст. 16 Закону України «Про ціни та ціноутворення»).
Згідно ст. 17 Закону України «Про ціни і ціноутворення» функціями органів державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін здійснює Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади і яка діє на підставі Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667.
За п. 1 Положення Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику, зокрема, з контролю за цінами.
Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із критеріїв правомірності рішень чи дій суб`єктів владних повноважень є використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано.
Як зазначено судом вище, органи державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення виконують контрольно-наглядові функції за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих та мають право приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування тільки державних регульованих цін.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції від 03.07.2019 на момент виникнення спірних відносин) підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
За ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Щодо виявлених порушень під час перевірки з якими не погоджується позивач.
В частині правильності висновку про завищення тарифу на централізоване опалення по статті «заробітна плата», суд виходить з того, що планові витрати на оплату праці мають відповідати вимогам Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст. 1 цього Закону заробітна плата це винагорода, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (ст. 2 . «Про оплату праці»).
Вартістю послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (пункт 59 Постанови КМУ №869).
Таким чином, планування заробітної плати має відповідати її фактичній виплаті.
Позивач не погоджується із завищенням тарифу на централізоване опалення по статті «заробітна плата» за рахунок планування фонду заробітної плати виходячи за 100% використання норми робочого часу.
Проте, позивач не враховує, що з 2002 по 2015 працює неповний робочий тиждень: з 2002 по 2015 це чотирьохденний, а з 2015 триденній. В той же час позивач погоджується, що скорочений робочий тиждень на протязі тривалого строку не відповідає нормальному операційному циклу.
Під час перевірки з`ясовано, що рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради №625/0/6-18 від 16.11.2018 з 24.11.2018 встановлено тариф на теплову енергію для населення на рівні 1409,46 грн./Гкал(без ПДВ), тариф на послугу з централізованого опалення для споживачів з приладами обліку на рівні 1723,08 грн./Гкал (з ПДВ) та тариф на послугу з централізованого опалення для споживачів без приладів обліку на рівні 41,29 грн./м2 (з ПДВ).
Тариф на теплову енергію 1409,46 грнГкал складається з тарифів без ПДВ на її :виробництво (1317,01 грн/Гкал), транспортування (86,55 грн./Гкал), постачання (5,90 грн/Гкал).
До складу тарифу на опалення (1723,08 грн./Гкал) входять витрати:
-собівартість теплової енергії власного виробництва (1409,46 грн/Гкал), витрати на утримання абонентської служби (5,482 грн./Гкал), послуги банку (14,503 грн/Гкал), інші витрати (6,453 грн.Г/кал), ПДВ (287,18 грн/Гкал).
Відповідачем встановлено порушення позивачем порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та тарифу на централізоване опалення через завищення складової планової собівартості по статті «заробітна плата» та «відрахування на соціальні заходи».
Суд враховує, що за ч. 2 ст. 56 Кодексу законів про працю в разі встановлення неповного робочого дня або неповного робочого тижня, оплата праці проводиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.
В ході перевірки здійснено перерахунок планового фонду оплати праці, виходячи з фонду робочого часу на квітень-вересень 2019 рік -125 днів та невідпрацьованого робочого часу 50 робочих днів.
За базу для визначення планового фонду оплати праці прийнято розрахунковий прожитковий мінімум на рівні 1152,60 грн. Вказані розрахунки наведені в акті перевірки.
Суд зазначає, що документом, який регулює відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною або юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, є «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 №630, за пунктом 28 яких, споживачі, як встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення» була затверджена наказом Мінбуду України від 31.10.2006 №359 і діяла до 25.01.2019. Таким чином. до цієї дати розподіл кількості теплової енергії між споживачами необхідно було здійснювати з урахуванням вимог цього нормативного документу.
З 25.01.2018 набула чинності нова Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затверджена наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018 №315. За роз`ясненнями Мінрегіону на Урядовому порталі підприємства теплопостачання можуть застосовувати нову Методику №315 для розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг після заключення нових договорів.
З п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Тобто, до 01.05.2019 і після залишаються чинними та продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, які враховують положення Правил №630 і Методику №359.
За визначенням наведеним у ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 2 ст. 72 КАС України ці дані можуть бути встановлені не лише письмовими доказами, а і, зокрема, висновками експертів.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 1, ч. 2 ст. 101 КАС України).
Вказана вище експертиза була проведена за клопотанням позивача.
На вирішення судової економічної експертизи судом було поставлене наступне питання, яке було запропоновано позивачем: Чи відповідають фактичні витрати КП «Новомосковськтеплоенерго» в період з 01.11.2018 року по 01.11.2019 року плановій повній собівартості виробництва теплової енергії, що застосовувалась для затвердження тарифів виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, відповідно до рішення від 16.11.2018 року №625/0/6-18?
За результатами проведеної експертизи судовим експертом були надані наступні висновки:
«Фактичні витрати Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго» в період з 01.11.2018 року по 01.11.2019 року не відповідають плановій повній собівартості виробництва теплової енергії, що застосовувалась для затвердження тарифів виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, відповідно до рішення від 16.11.2018 року №625/0/6-18.
Дослідженням встановлено, що за період з 01.11.2018 року по 01.11.2019 року фактичні обсяги реалізації, порівняно з плановими обсягами зменшились на 30,495 тис Гкал, або на 40,625%.
Фактична повна собівартість виробництва 1 Гкал теплоенергії, за період з 01.11.2018 року по 01.11.2019 року, вища за планову повну собівартість, що застосовувалась для затвердження тарифів виконавчим комітетом Новомосковської міської ради на 225,15 грн.Ггкал або на 13,77%».
Щодо інших доводів позивача протиправності проведеної перевірки.
Як було зазначено вище підставою для проведення в цій справі позапланової перевірки було звернення фізичної особи.
Положеннями абз 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом
Отже, позивач мав можливість, у разі, якщо вважав, що посадовими особами органу державного нагляду (контролю) порушено процедуру проведення державного нагляду (контролю), вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю), однак, позивач при проведені перевірки таким правом не скористався, відповідні дії не вчинив.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позивач, допускаючи посадових осіб відповідача до проведення перевірки, не вважав, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області порушено порядок її проведення та не скористався правом, наданим йому абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до підп. 11 п. 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:
здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);
надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Наведені повноваження мають і обласні Головні управління Держпродспоживслужби відповідно до Положення, затвердженого наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення уповноважені органи наділені правами, зокрема,:
-вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.5);
-приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.6);
-надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п. 7).
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч.7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Припис, згідно із ч. 8 ст. 7 цього Закону є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний припис, прийнятий відповідачем з додержанням вимог Закону України «Про ціни і ціноутворення», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» .
Статтею 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» передбачено, що уповноважені органи мають право приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Аналіз наведених правових норм у системному зв`язку із положеннями Закону України "Про ціни і ціноутворення" дозволяє дійти до висновку про те, що відповідальність суб`єкта господарювання настає у разі, якщо ним не усунуто порушення, визначені у приписі, якщо інше прямо не передбачено спеціальним Законом.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (в редакції від 30.01.2018 на момент виникнення спірних відносин) до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за:
1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки;
2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів;
3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідач, здійснюючи контрольний захід в даній справі, діяв у межах та у спосіб, передбачений законодавством України. Судом не встановлено з його сторони порушень норм законодавства з питань здійснення державного нагляду (контролю) при здійсненні позапланового заходу державного нагляду (контролю) стосовно позивача.
Відповідач при винесенні припису про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін і рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 4367/9-19 від 14 листопада 2019 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін і рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 11/9-19 від 20 листопада 2019 року про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.
За вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без задоволення з підстав її необґрунтованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки вимоги позивача задоволенню не підлягають, то не підлягають відшкодуванню і понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст. 139, 242-246, 250,255,295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Врона