Справа № 640/18415/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

15 вересня 2021 року м. Київ№ 640/18415/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом питання дотримання строку звернення до суду в частині позовних вимог у справі

за позовом ОСОБА_1

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни щодо порушення передбаченого законодавством строку направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 63369081 від 22.10.2020 року;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни про відкриття виконавчого провадження № 63369081 від 22.10.2020 року;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000,00 грн. по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що про відкриті виконавчі провадження № 62676187 та №63369081 позивачу не повідомлено у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, у позивача, як боржника у вказаних виконавчих провадженнях, не було наміру створювати перешкоди для виконання рішення суду про вселення стягувача, а тому, фактичне стягнення за виконавчим листом не відбулося.

Позивач вважає, що з аналізу поняття «виконавчий збір», підстави для його нарахування та стягнення з боржника у виконавчому провадженні №62676187 відсутні.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що постанова про стягнення виконавчого збору мала б бути винесена одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження №62676187, разом з тим, винесена після його закінчення, що є порушенням термінів прийняття рішення виконавця.

Зокрема, представником позивача подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, призначене на 12.08.2021 року.

Через канцелярію суду відповідачем подано копії матеріалів виконавчих проваджень № 63369081 та № 62676187. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

У судове засідання 12.08.2021 року прибули представники сторін.

Судом поставлено на вирішення питання дотримання строку звернення до суду позивачем в частині заявлення позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000,00 грн. по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року; скасування постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року.

З огляду на те, що примірник відзиву та матеріалів виконавчого провадження отримано представником позивача, судом встановлено учасникам справи додатковий строк до 30.08.2021 року для подання доказів, зокрема, в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем в частині позовних вимог; судове засідання відкладено на 01.09.2021 року.

Через канцелярію суду 31.08.2021 року представником позивача подано клопотання про відкладення судового розгляду справи.

У судове засідання 01.09.2021 року сторони не прибули, з огляду на що, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом задоволено клопотання представника позивача та відкладено судове засідання на 15.09.2021 року.

У судове засідання 15.09.2021 року прибув представник позивача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Судом поставлено на вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог.

Відповідно до статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

В межах цього питання представник позивача в судовому засіданні просить долучити пакет документів, які, на переконання останнього, підтверджують факт ненадіслання відповідачем поштового відправлення із постановою про відкриття виконавчого провадження № 62676187 на адресу позивача за трек-номером 601.

Вирішуючи питання долучення вказаних доказів до матеріалів справи, суд дійшов наступних висновків.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2021 року встановлено представнику позивача та позивачу строк до 30.08.2021 року для надання додаткових доказів зокрема з питання пропущення позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено відсутність жодних долучених доказів представником позивача як у встановлений протокольною ухвалою суду строк, так і після його спливу включно до початку судового засідання 15.09.2021 року, окрім клопотання про відкладення судового засіданні, призначеного на 01.09.2021 року.

Крім того, суд зауважує, що частинами першою, другою, п`ятою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

В свою чергу, з матеріалів справи судом встановлено відсутність поданої представником позивача заяви / клопотання про продовження пропущеного строку, встановленого протокольною ухвалою суду від 12.08.2021 року, на подання доказів.

Зокрема, у судовому засіданні 15.09.2021 року представником позивача клопотання в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України також не заявлено, поважності причин пропуску строку подання доказів не зазначено.

Враховуючи викладене, в порядку частини другої статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку усне клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів у судовому засіданні 15.09.2021 року залишити без розгляду.

Заслухавши вступне слово представника позивача, обґрунтування останнього в частині наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивача в частині позовних вимог, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття судового рішення.

У судове засідання 15.09.2021 року для заслуховування повного судового рішення сторони не прибули, з огляду на що, згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Вирішуючи питання поновлення процесуального строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справа з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Пунктом 1 частини другої статі 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною четвертою статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Заяву про поновлення строку звернення до суду обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 62676287 від 20.10.2020 року, а також постанову про відкриття виконавчого провадження № 63369081 від 22.10.2020 року, отримано позивачем ОСОБА_1 фактично 16.06.2021 року після ознайомлення (фотокопіювання) із матеріалами виконавчих проваджень, а тому десятиденний строк на оскарження позивачем є таким, що пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувані рішення державного виконавця не надсилались (не вручались) боржнику, що є, на переконання представника позивача, поважною причиною для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 1404) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд зауважує, що предметом справи №640/18415/21 є, крім іншого, оскарження постанови державного виконавця від 20.10.2020 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №62676187, та дій державного виконавця з її прийняття.

Представник позивача, в свою чергу, на стор. 2 позовної заяви акцентує увагу суду, що жодних виконавчих документів по виконавчому провадженню №62676187, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження, позивачем не отримувалося, та лише 16.06.2021 року позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження №62676187.

Разом з тим, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження №62676187, судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження №62676187 від 29.07.2020 року позивачем особисто отримано 08.08.2020 року, про що свідчить відомості, зазначені на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 601) ОСОБА_1 , направленого за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі, вказаній останньою у позовній заяві.

Отже, висновується, що встановлені обставини свідчать про обізнаність боржника щодо існування виконавчого провадження №62676187, що спростовує зазначене представником позивача в позовній заяві.

Крім того, у копіях матеріалів виконавчого провадження №62676187 міститься Акт державного виконавця від 20.10.2020 року, із змісту якого встановлено, що боржник, яким є позивач, від підпису Акта відмовилася.

Ні позивачем, ні її представником встановлене судом не спростовано, а твердження, викладені в позовній заяві та заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду в частині вимог в межах виконавчого провадження №62676187, спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 9 Закону №1404 Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Таким чином, у позивача були відсутні перешкоди для відстеження руху виконавчого провадження №62676187, враховуючи, що постанова від 29.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62676187 містить відомості про реєстраційний номер виконавчого провадження та ідентифікатору доступу для ознайомлення сторін онлайн у Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Отже, на переконання суду, матеріалами справи спростовуються твердження позивача та його представника щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог в межах прийнятого державним виконавцем оскаржуваного рішення та вчинених дій виконавчого провадження №62676187, з огляду на що, суд залишає позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог :

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000,00 грн. по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року.

Інші доводи представника позивача не спростовують встановлених судом обставин.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (п.137), рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить вказана позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Подібний за змістом висновок наведено Європейським судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа "Каменівська проти України"), згідно якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та з урахуванням європейської судової практики, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду в порядку пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач звернувся до адміністративного суду з пропущенням встановленого законом строку звернення.

Керуючись статтями 6, 9, 122, 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000,00 грн. по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року; скасування постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Горик Яни Євгенівни про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 62676187 від 20.10.2020 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 287, 293, 294, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач : ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (, адреса: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9).

Повне рішення складено 15.09.2021 року.

Суддя Л.О.Маруліна