Справа № 640/8320/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 вересня 2021 року справа №640/8320/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
доМіністерства оборони України (далі по тексту відповідач, МО України)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06 березня 2021 року; 2) зобов`язання відповідача надати позивачу копію документа, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 06 березня 2021 року, а саме: копію листа Юридичного департаменту відповідача чи іншого структурного підрозділу відповідача, що був виготовлений у січні 2021 року та, відповідно до якого було рекомендовано прийняти негативне рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності позивачу й на підставі якого було виготовлено і подано проект негативного рішення на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яка прийняла його у формі пункту 8 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14 січня 2021 року №7
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно не надав запитувану ним у запиті про надання публічної інформації від 06 березня 2021 року копію документа згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якого розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Ухвалою від 01 квітня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/8320/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України не є розпорядником публічної інформації, зазначеної в запиті позивача, оскільки рекомендації комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо негативного прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності позивача ним не приймалися; у запиті позивача не зазначений загальний опис інформації, назва, реквізити документу, яким, на думку позивача, було рекомендовано прийняття негативного рішення комісією, а тому запит залишений без задоволення.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4.8 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерстві оборони України від 14 серпня 2014 року №530, підставою для призначення або відмови у призначенні грошової допомоги є не рекомендації структурного підрозділу Міноборони, а висновок уповноваженого органу військового комісаріату.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у судове засідання суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Міністерства оборони України та необхідність відмовити у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20 січня 2004 року, виданим Київським міським військовим комісаріатом.

Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації від 06 березня 2021 року, в якому просив надати копію листа Юридичного департаменту відповідача чи іншого структурного підрозділу відповідача, що був виготовлений у січні 2021 року та, відповідно до якого було рекомендовано прийняти негативне рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності позивачу й на підставі якого було виготовлено і подано проект негативного рішення на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яка прийняла його у формі пункту 8 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14 січня 2021 року №7.

У відповідь на запит позивача відповідач листом від 15 березня 2021 року №298/3/734 повідомив позивачу, що пунктами 7-11 розділу ІІІ Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564, визначено, що рішення Комісії приймаються відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні; результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні; рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту фінансів Міністерства оборони України; отже, рішення Комісії приймається колегіально за участю голови Комісії та членів Комісії із числа керівників (заступників керівників) структурних підрозділів кадрового, медичного, юридичного, фінансового, гуманітарного забезпечення, представника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Положеннями статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації встановлено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації визначений в статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ними є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до частини четвертої цієї статті усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, ознаками публічної інформації є: готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, що вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно із частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію передбачена статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до частини першої якої розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Аналізуючи зміст наявної в матеріалах справи копії запиту на публічну інформацію від 06 березня 2021 року, суд дійшов висновку, що за своєю формою та змістом він відповідає вимогам встановленим частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме містить: ім`я запитувача ( ОСОБА_1 ), його поштову адресу ( АДРЕСА_1 , зміст документа, щодо якого зроблено запит (листа Юридичного департаменту відповідача чи іншого структурного підрозділу відповідача, що був виготовлений у січні 2021 року та, відповідно до якого було рекомендовано прийняти негативне рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності позивачу й на підставі якого було виготовлено і подано проект негативного рішення на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яка прийняла його у формі пункту 8 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14 січня 2021 року №7), підпис ( ОСОБА_1 ) і дату (06 березня 2021 року.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у запиті позивача не було зазначено загального опису інформації та посилання на частину п`яту статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» як на підставу відмови в задоволенні запиту.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564 (далі по тексту Положення №564) основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої, зокрема, статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 214 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами.

Пунктом 1 розділу ІІІ встановлено, що Комісія приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі документів, визначених Порядком та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, та інших нормативно-правових актів.

Згідно із абзацами шостим та сьомим пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (далі по тексту Положення №530) документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України командир військової частини.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Згідно із абзацом першим пункту 4.8. Положення №530 висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Комісія приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі документів, в тому числі і висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, поданих в Департамент фінансів Міністерства оборони України командиром військової частини або військовий комісаром.

Відповідно до абзацу другого пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі по тексту - Порядок №975), розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Таким чином, висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу Департаментом юридичного забезпечення відповідача, а також іншими структурними підрозділами відповідача не готувався, тобто, не створювався ним у процесі виконання своїх обов`язків та не перебуває у володінні відповідача, а, отже, відповідач не є розпорядником запитуваної позивачем інформації.

Водночас, суд зазначає, що відповідачу за статусом та характером діяльності відомо або має бути відомо, хто володіє, зазначеною інформацією (запитуваним позивачем документом).

Таким чином, після отримання запиту позивача про надання копії документа, відповідач відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зобов`язаний був направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, проте, відповідач не виконав вимог закону.

Крім того, з листа відповідача від 15 березня 2021 року №298/3/734 вбачається, що відповідач порушив також вимоги частини четвертої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки не зазначив у відповіді на запит позивача мотивовану підставу відмови у наданні копії запитуваного документу та порядок її оскарження.

Отже, відповідач при розгляді запиту позивача допустив порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Проте, допущені відповідачем недоліки самі по собі не є підставою для задоволення вимог позивача, оскільки, позивачем у даній справі оскаржуються не протиправні дії відповідача щодо порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06 березня 2021 року.

За таких обставин, зважаючи на те що відповідач не є розпорядником запитуваної інформації, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06 березня 2021 року та зобов`язання відповідача надати запитувану копію документа.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022).

Суддя В.А. Кузьменко