Справа № 280/9532/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2021 року

Київ

справа №280/9532/20

адміністративне провадження №К/9901/33334/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року

у справі № 280/9532/20

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі,

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора відповідача, майора Державного бюро розслідувань Ігоря Гаврилюка від 27 листопада 2020 року №149 о/с щодо припинення державної служби та звільнення позивача з посади провідного спеціаліста Сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, 30 листопада 2020 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису;

- відновити позивача в державні службі;

- поновити позивача в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі на посаді, рівнозначній посаді провідного спеціаліста Сектору кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з 01 грудня 2020 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді, без урахування обов`язкових відрахувань.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року, у задоволені позову відмовлено.

06 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №280/9532/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №440/395/20 (К/9901/28100/20), від 24 липня 2020 року у справі №816/654/17.

Також, обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статі 328 КАС України, зазначає, що станом на дату подання касаційної скарги, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та статей 40, 49-2 Кодексу Законів про працю України у взаємозв`язку зі статтями 8, 22, 43 Конституції України.

При цьому скаржник звертає увагу на те, що положення пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» мали обов`язково застосовуватися із загальними положеннями статей 40 та 49-2 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України), встановленими для працівників, оскільки ні нормами Закону України «Про державну службу», ні нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» на виконання вимог статті 40 КЗпП України щодо встановлення особливостей звільнення державних службовців, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, а також особливостей застосування до них положень частини другої цієї статті, другої і третьої статті 49-2 КЗпП України, законодавцем не встановлено.

Крім цього, позивач у касаційній скарзі, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 353 КАС України, зазначає, що суди залишили поза увагою клопотання позивача про витребування доказів від відповідача, а саме наказу Державного бюро розслідувань та додатків до нього, яким затверджено штатний розклад, що діяв у ТУ ДБР у місті Мелітополі станом на 30 листопада 2020 року, судами не досліджувалися певні докази по справі (штатні розписи відповідача до і після оптимізації його структури), не надавалася належна оцінка доводам позивача про кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності про тотожність кваліфікаційних вимог провідного спеціаліста Сектора кадрової роботи ДБР (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).

Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником та вирішення питання щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також, позивач у поданій касаційній скарзі зазначає, що остання стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника, обґрунтовуючи вказані доводи відповідними вмотивованими аргументами.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 280/9532/20.

2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

3. Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу №280/9532/20.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду