Справа № 160/2557/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року Справа № 160/2557/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису,
19.02.2021 року Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати припис б/д № 4-295-3-3, винесений Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області.
В позовній заяві позивач просить суд поновити Публічному акціонерному товариству"Дніпровський металургійний комбінат" пропущений процесуальний строк на звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження припису б/д № 4-295-3-3.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року клопотання Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про поновлення строку звернення до суду задоволено; поновлено Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат" пропущений строк на звернення до адміністративного суду з позовом; відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
15.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" надійшло клопотання про призначення експертизи, у якому просить:
- призначити у справі № 160/2557/21 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису судову інженерно-екологічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.
16.03.2021 року представником відповідача на офіційну електронну адресу суду направлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року клопотання позивача про призначення експертизи у справі № 160/2557/21 судом задоволено; призначено у справі судову інженерно-екологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
Щодо наднормативних викидів:
- чи відповідає відбір проб шляхом інструментального контрою, що оформлений Протоколом вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 26.12.2018 року № 44/1-18/1 на стаціонарних джерелах викидів забруднюючих речовин: від ДВ №117 (Пластинчатий транспортер а/м №9); від ДВ №118 (Пластинчатий транспортер а/м №10); від ДВ №119 (Пластинчатий транспортер а/м №11) вимогам розділу 8 «Основні вимоги щодо виконання відбору проб» Методики відбору проб промислових викидів КНД 211.2.3.063-98, затвердженої наказом Міністерства ОНПС та ядерної безпеки України №100 від 08.07.1998 (щодо відбору проб при нормальній експлуатації промислового підприємства та джерел викидів)?
- чи допускає метод забору проб та метод здійснення обробки результатів таких проб, що використаний посадовими особами Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області при складенні Протоколу вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 26.12.2018 року № 44/1-18/1 наявність похибки при обчисленні результатів таких проб? Якщо так, то яка величина такої похибки?
- чи вірно розраховано вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, зафіксованих в Протоколі №44/1-18/1 від 26 грудня 2018 року, щодо ДВ №117 (Пластинчатий транспортер а/м №9); ДВ №118 (Пластинчатий транспортер а/м №10); ДВ №119 (Пластинчатий транспортер а/м №11)?
- яким чином співвідноситься інформація про результати вимірювань, що міститься в Протоколі вимірювання вмісту забруднюючих речовинв організованих викидах стаціонарних джерел від 26.12.2018 року № 44/1-18/1 та Акті, що оформлений за результатом відбору проб від 29.10.2018, проведеного лабораторією захисту водного і повітряного басейнів служби охорони навколишнього середовища ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»? Дані якого з зазначених документів можна вважати достовірними?
Щодо необлікованих джерел викидів:
- чи відносяться до джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, наступні об`єкти ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»:
- Агломераційний цех: місце вивантаження агломерату для проби (пробовідбірник);
- Доменний цех: склад зберігання гранульованого шлаку;
- Прокатний цех: металева ємність для зберігання керосину;
- Цех підготовки виробництва: відкритий майданчик зберігання вугілля;
- РМЦ: 2 ємності для роздачі мастила; масло-ванна для підігріву підшипників;
- Електроремонтний цех: ємність для мийки запчастин бензином; бочка з мастилом для замачування ізолюючих матеріалів?
- якщо так, які саме види, типи, склад та концентрація забруднюючих речовин, відходять в атмосферне повітря із вказаних джерел?
У зв`язку з призначенням судової експертизи повадження у справі зупинено на час проведення експертизи, до одержання результатів експертизи.
01.04.2021 року представником відповідача подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року в частині зупинення провадження у справі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) залишено без задоволення, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року провадження у справі поновлено, вирішено здійснювати подальший розгляд справи №160/2557/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання у справі призначено на 17.08.2021 року.
16.08.2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.
17.08.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що наявність цього припису виявлено керуючим санацією ПАТ «ДМК» під час ознайомлення із документацією ПАТ «ДМК» 13.11.2020 року, про що складено відповідний акт також за участю працівників ПАТ «ДМК», а саме, начальника лабораторії захисту водного та повітряного басейнів служби охорони навколишнього середовища управління промислової безпеки - Голобородько П.С. та юрисконсульта юридичного відділу правого управління - Грищенко В.О. Відтак, зауважує, що у зв`язку з відсутністю в оскаржуваному приписі дати складання, дати прийняття до виконання ПАТ «ДМК», строк на його оскарження має обчислюватись з дня, коли припис було фактично виявлено, а саме, з 13.11.2020 року.
У судове засідання, призначене на 17.08.2021 року, з`явились представники сторін. Судом оголошено перерву до 30.08.2021 року.
30.08.2021 року представником відповідача подано заяву про закриття провадження у справі, як такої, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У судове засідання, призначене на 30.08.2021 року, з`явились представники сторін. Судом відмовлено у задоволенні заяви про закриття провадження у справі та оголошено перерву до 07.09.2021 року.
07.09.2021 року представником позивача подано письмові пояснення, аналогічні заявленій раніше правовій позиції.
У судове засідання, призначене на 07.09.2021 року, з`явилась представник позивача, підтримала обрану правову позицію. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Після надання пояснень представником позивача, судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Стосовно доводів та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.
Частиною 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
У відповідності до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2020 року у справі №904/2104/19 функції керівника ПАТ «Дніпровський меткомбінат» здійснює керуючий санацією ПАТ «Дніпровський меткомбінат» - арбітражний керуючий Сокол Олексій Юрійович.
Згідно з ухвалою та у відповідності до положень ч. 4 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, органи управління ПАТ «ДМК» протягом 15 днів з дня введення процедури санації та призначення керуючого санацією були зобов`язані здійснити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, його печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей.
На виконання зазначених вимог, керуючий санацією прийняв від органів управління ПАТ «ДМК» відповідну документацію, що оформлено актом прийому-передачі.
До матеріалів позовної заяви позивачем додано копію оскаржуваного припису, з якого видно, що у ньому відсутня дата його складання, дата прийняття його до виконання ПАТ «ДМК», а також реквізити і відомості про направлення його рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Водночас наявність цього припису виявлено керуючим санацією ПАТ «ДМК» під час ознайомлення із документацією ПАТ «ДМК» 13.11.2020 року, про що складено відповідний акт, за участю також працівників ПАТ «ДМК», а саме, начальника лабораторії захисту водного та повітряного басейнів служби охорони навколишнього середовища управління промислової безпеки - Голобородько П.С. та юрисконсульта юридичного відділу правого управління - Грищенко В.О.
У зв`язку з відсутністю в оскаржуваному приписі дати складення, дати прийняття до виконання ПАТ «ДМК», строк на його оскарження має обчислюватись з дня, коли припис було фактично виявлено, а саме з 13.11.2020 року.
За положенням ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.
Згідно із ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року судом поновлено позивачу пропущений строк на звернення до суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису.
На підставі викладеного, суд робить висновок, що клопотання відповідача про залишення позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
На підстав висновків акту перевірки відповідачем прийнято припис № 4-295-3-3 без зазначення дати складення.
Згідно з приписом № 4-295-3-3 ПАТ «ДМК» приписано користування земельними ділянками здійснювати за наявності правовстановлюючих документів (термін виконання 01.05.2019), розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів (термін виконання 01.05.2019); отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів термін виконання 01.05.2019); не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі (термін виконання 09.01.2019); статистичний звіт по формі 2-ТП (повітря) складати у повному обсязі з урахуванням з урахуванням обсягів викидів від неврахованих у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди джерел утворення викидів (термін виконання 01.02.2019);забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку в частині викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до вимог законодавства (термін виконання 01.02.2019); надати довідку про фактично відпрацьований час дооблікованими стаціонарними джерелами викидів в наднормативному режимі з моменту проведення інструментально-лабораторних вимірювань в 2017 році по 29.12.2017 включно (термін виконання 01.02.2019);надати довідку про фактично відпрацьований час ДВ №№ 117, 118, 119 (пластичні транспортери а/м № 9, 10, 11) в наднормативному режимі (термін виконання 01.02.2019); виконувати умови Дозволів на викиди та не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених граничнодопустимих викидів (термін виконання 01.01.2019); забезпечити експлуатацію ГОУ у відповідності до вимог Правил технічної експлуатації установок очистки газу (термін виконання 09.01.2019);усунути порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу виявлених під час перевірки (термін виконання 01.02.2019); дотримуватись умов Дозволу на спеціальне водокористування (термін виконання 09.01.2019); забезпечити вжиття заходів щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в поверхневу водойму з перевищенням нормативів ГДС (термін виконання 09.01.2019); надати довідку про фактичні витрати зворотних вод, куб. м/год.; тривалість скидання зворотних вод, годин; загальний об`єм зворотних вод, куб.м. за періоди по кожному випуску окремо: з 13.12.2016 по 31.12.2016 включно; з 01.01.2017 по 20.03.2017 включно; з 21.03.2017 по 31.12.2017 включно; з 01.012018 по 19.12.2018 включно. Також надати всі результати виробничого контролю якості зворотної води, що скидались в р. Дніпро в період з 13.12.2016 по 19.12.2018 (термін виконання 01.02.2019); не допускати забір та використання підземних вод без дозволу на спец водокористування (термін виконання 09.01.2019); надати об`єми забраної води із водозабірних свердловин без дозволу на спеціальне водокористування ДОК «Лісова казка» в період з 20.12.2016 по 17.04.2017 (термін виконання 01.02.2019); розробити проект встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг (термін виконання 01.04.2019); забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства; вжити заходи щодо попередження забруднення зливної поверхні території підприємства (термін виконання 01.04.2019); запровадити контроль за якістю та кількістю стічних(зливових вод) (термін виконання 01.04.2019); вживати достатні заходи з охорони водних ресурсів (термін виконання 01.04.2019); надати на розгляд до Держекоінспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі (термін виконання 01.10.2018); забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ в повному обсязі (термін виконання 01.02.2019); вжити заходи щодопопередження забруднення зливної поверхні території підприємства: східного майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів (північно-західна частина комбінату), південного майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів (термін виконання 01.03.2019); запровадити контроль за станом атмосферного повітря в районні розташування майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів (термін виконання 01.03.2019); забезпечити контроль за станом та впливом радіального відстійнику-накопичувачу шламів нейтралізації на ґрунти та підземні водоносні горизонти (термін виконання 01.03.2018); забезпечити здійснення моніторингу місць видалення відходів у повному обсязі (термін виконання 01.03.2019); місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства та вжити достатні заходи з охорони земель (термін виконання 01.02.2019); вжити заходи для максимальної утилізації відходів (термін виконання 01.02.2019);розробити паспорт місця видалення відходів на відходи шлаку флюсового (термін виконання 01.03.2019);забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу (термін виконання 01.02.2019).
Не погодившись з приписом № 4-295-3-3, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 275).
Діяльність Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області регламентується Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, яке затверджено наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року № 230 (надалі - Положення).
Відповідно до Положення, Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.
Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.
Відповідно до п. 2 розділу II Положення № 230 Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: 1) про екологічну та радіаційну безпеку; 2) про охорону земель, надр; 3) про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; 4) про охорону атмосферного повітря; 5) про охорону, захист, використання та відтворення лісів; 6) про раціональне використання, відтворення і охорону об`єктів тваринного світу; 7) про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; 8) щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; 9) про охорону, утримання і використання зелених насаджень; 10) про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу; 11) щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; 12) з питань дотримання положень Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES); 13) під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; 14) про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; 15) про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; 16) з питань поводження з відходами; 17) у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх для утилізації; 18) щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; 19) щодо дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі; 20) у сфері озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, зокрема, Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V(далі - Закон № 877-V).
В абз. 2, 3 частини першої статті 1 вказаного Закону визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з абз. 1-6 частини першої статті 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок. Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року. Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення. Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається. За наявності у суб`єкта господарювання відокремлених підрозділів планові заходи державного нагляду (контролю) щодо такого суб`єкта господарювання можуть здійснюватися одночасно в усіх відокремлених підрозділах протягом строку здійснення одного планового заходу. Внесення одного й того самого суб`єкта господарювання до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб`єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (абз. 1 ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V).
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V).
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).
Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону № 877-V розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.
Окрім того, згідно з Висновком експертів з причин відсутності в матеріалах справи інформації щодо кількісних розрахункових показників використаних ДЕІ під час проведення вимірювання концентрації забруднюючих речовин відповідно до розділу 10 методики МВВ 081/15-0161-05, документально підтвердити вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, зафіксованих в Протоколі № 44/1-18/1 від 26 грудня 2018 року, щодо ДВ № 117 (пластичний транспортер а/м № 9), ДВ № 118 (пластичний транспортер а/м № 10), ДВ № 118 (пластичний транспортер а/м № 11), ДВ № 119 (пластичний транспортер а/м № 11), не надається за можливе.
Також судом встановлено, що встановити види, типи, склад та концентрацію забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел викидів позивача не є можливим у зв`язку з відсутністю фактичної інформації в протоколах вимірювання забруднюючих речовин, складених ДЕІ.
З огляду на викладене, вимоги відповідача до позивача, викладені у пунктах 3, 4, 5, 9, 10, 11, 12, 13, 15, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31 оскаржуваного припису є протиправними оскільки відповідачем документально не підтверджено перевищення позивачем гранично допустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
При цьому, суд відхиляє висновки, викладені у Протоколі вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел № 44/1-18/1 від 26 грудня 2018 року, оскільки встановити види, типи, склад та концентрацію забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел викидів позивача за наявними у матеріалах справи документами неможливо, а відбір проб, проведений відповідачем шляхом інструментального контролю, що оформлений Протоколом вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 26.12.2018 року № 44/1-18/1 на стаціонарних джерелах викидів забруднюючих речовин позивача не відповідає вимогам розділу 8 «Основні вимоги щодо виконання відбору проб» КНД 211.2.3.063-98 «Охорона навколишнього природного середовища та раціональне використання природних ресурсів. Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів. Інструкція. Зі зміною № 1.
Також щодо змісту припису № 4-295-3-3, суд звертає увагу на наступне.
Пунктами 7, 8, 14, 16, 22, 30 оскаржуваного припису відповідач висуває наступні вимоги: пунктом 7 - «надати довідку про фактично відпрацьований час до облікованими стаціонарними джерелами викидів в наднормативному режимі з моменту проведення інструментально-лабораторних вимірювань в 2017 році по 29.12.2017 включно»; пунктом 8 - «надати довідку про фактично відпрацьований час ДВ №№ 117, 118, 119 (пластичні транспортери а/м № 9, 10, 11) в наднормативному режимі», пунктом 14 «надати довідку про фактичні витрати зворотних вод, куб. м/год.; тривалість скидання зворотних вод, годин; загальний об`єм зворотних вод, куб.м. за періоди по кожному випуску окремо: з 13.12.2016 по 31.12.2016 включно; з 01.01.2017 по 20.03.2017 включно; з 21.03.2017 по 31.12.2017 включно; з 01.012018 по 19.12.2018 включно. Також надати всі результати виробничого контролю якості зворотної води, що скидались в р. Дніпро в період з 13.12.2016 по 19.12.2018», пунктом 16 «надати об`єми забраної води із водозабірних свердловин без дозволу на спеціальне водокористування ДОК «Лісова казка» в період з 20.12.2016 по 17.04.2017»; пунктом 22 «надати на розгляд до Держекоінспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі», пунктом 30 «розробити паспорт місця видалення відходів на відходи шлаку флюсового».
Відносно пунктів 7, 8, 14, 16, 22 оскаржуваного припису суд зазначає, що останні містять вимогу щодо надання інформації, а не усунення певних порушень норм чинного законодавства, що не відповідає по своїй суті поняттю та меті припису.
Так, вимоги, зазначені у пунктах 7, 8, 14, 16, 22 припису фактично є вимогами надати інформацію, відтак, вони не можуть вважатися приписами, бо не містять вимог щодо усунення конкретних порушень.
Пунктами 1, 2, 4, 9, 10, 12, 13, 15, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 припису, відповідач висуває вимоги: пунктом 1 «користування земельними ділянками здійснювати за наявності правовстановлюючих документів», пунктом 2 «розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів»; пунктом 4 «не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі», пунктом 9 «виконувати умови Дозволів на викиди та не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з перевищенням затверджених граничнодопустимих викидів»; пунктом 10 «забезпечити експлуатацію ГОУ у відповідності до вимог Правил технічної експлуатації установок очистки газу»; пунктом 12 «дотримуватись умов Дозволу на спеціальне водокористування», 13 «забезпечити вжиття заходів щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в поверхневу водойму з перевищенням нормативів ГДС»; пунктом 15 «не допускати забір та використання підземних вод без дозволу на спец водокористування»; пунктом 19 «вжити заходи щодо попередження забруднення зливної поверхні території підприємства»; пункт 20 «запровадити контроль за якістю та кількістю стічних (зливових вод)»; пунктом 21 «вживати достатні заходи з охорони водних ресурсів»; пунктом 24 « вжити заходи щодо попередження забруднення зливної поверхні території підприємства: східного майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів (північно-західна частина комбінату), південного майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів»; пунктом 25 «запровадити контроль за станом атмосферного повітря в районні розташування майданчика зберігання технологічних та будівельних відходів; пунктом 26-«забезпечити контроль за станом та впливом радіального відстійнику-накопичувачу шламів нейтралізації на ґрунти та підземні водоносні горизонти»; пунктом 27 «забезпечити здійснення моніторингу місць видалення відходів у повному обсязі»; пунктом 28 «місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства та вжити достатні заходи з охорони земель»; пунктом 29 «вжити заходи для максимальної утилізації відходів»; пунктом 30 «розробити паспорт місця видалення відходів на відходи шлаку флюсового»; пунктом 31 «забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу».
Згідно з п. 8 ст. 7 Закону № 877 припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Однак, пункти 1, 2, 4, 9, 10, 12, 13, 15, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 припису не містять вимоги щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.
На підставі викладеного суд робить висновок про те, що зазначені пункти оскаржуваного припису є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Щодо пунктів 5, 6, 23 спірного припису, суд зазначає наступне.
Пунктами 5, 6, 23 припису відповідач висуває наступні вимоги: пунктом 5 «статистичний звіт по формі 2-ТП (повітря) складати у повному обсязі з урахуванням з урахуванням обсягів викидів від неврахованих у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди джерел утворення викидів»; пунктом 6 «забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку в частині викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до вимог законодавства; пунктом пунктом 23 «забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ в повному обсязі».
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну статистику» державна статистична діяльність проводиться органами державної статистики згідно із законом та відповідно до завдань, віднесених до їх компетенції, на засадах професійної незалежності та самостійності.
Як передбачено ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну статистику» зазначається про те, що втручання будь-яких державних органів та органів місцевого самоврядування, посадових та інших осіб у державну статистичну діяльність, вибору джерел її отримання, форм і термінів збирання та поширення даних статистичних спостережень тощо, забороняється.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації.
У відповідності до ст. 15 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» контроль за додержанням законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні здійснюється відповідними органами в межах їх повноважень, передбачених законами.
Згідно з п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є: 41.1.1. податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи; 41.1.2. митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.
Права контролюючих органів визначено ст. 20 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.п. 20.1.1, п.п. 20.1.6., п.п. 20.1.44. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; проводити перевірку правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Як передбачено ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Згідно з п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного/нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Отже, чинним законодавством не передбачені повноваження Державної екологічної інспекції зобов`язувати суб`єктів господарювання здавати статистичну звітність за певною встановленою формою. Зазначені повноваження у виключному порядку належать органам державної статистики.
Так само чинним законодавством не передбачені повноваження Державної екологічної інспекції забезпечувати здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку, проводення перевірок правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку. Відповідні функції згідно з чинним законодавством покладено на податкові та митні органи. Натомість, органи Державної екологічної інспекції такими повноваженнями не наділені.
При цьому фактів того, що позивачем облік ведеться не у повному обсязі під час перевірки не виявлено та не зафіксовано, проте, в описі акту перевірки зазначено як порушення.
У зв`язку з вказаним суд робить висновок, що відповідач скористався повноваженнями іншого органу державної влади, вийшовши за межі наданих йому законом повноважень, чим порушив приписи ст. 19 Конституції України та ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
У зв`язку з цим, можна зробити висновок про те, що пункти 5, 6, 23 оскаржуваного припису є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Пунктом 17 оскаржуваного припису відповідачем висунуто наступну вимогу: «розробити проект встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг».
Щодо зазначеного пункту припису суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. ч. 1, 8 ст. 87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з ч. 1 ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.
Зі змісту акта перевірки видно, що він не містить жодних фактичних даних, на підставі яких Державна екологічна інспекція у Дніпропетровскій області дійшла висновку про порушення позивачем вимог законодавства у цій частині, а самостійне встановлення судом обставин правомірності здійснення господарської діяльності позивачем виходить за межі завдань адміністративного судочинства та не стосується предмета доказування у цій справі.
Також матерали справи не містять належних то допустимих доказів на підтвердження факту знаходження бази відпочинку Новопрокатного цеха, бази відпочинку ЦРПО, бази відпочинку ЦПШ, бази відпочинку ЦПС, бази відпочинку Доменного цеха, Бази відпочинку Цеха контрольно-вимірювальних приладів і автоматики, Бази відпочинку Залізопрокатного цеха та Бази відпочинку ремонтно-будіельного цеху в водоохоронній зоні або прибережній захисній смузі.
Оскільки відповідачем належним чином не доведено належними і допустимими доказами того, що вимога, зазначена в пункті 17 оскаржуваного припису є законною, у цій частині припис також є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Пунктом 30 оскаржуваного припису відповідачем висунуто наступну вимогу: «розробити паспорт місця видалення відходів від шлаку флюсового».
Щодо зазначеного пункту оскаржуваного припису суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 2 статті 1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
Пунктом «з» статті 17 вказаного Закону передбачено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах.
Статтею 27 Закону України "Про відходи" визначено, що з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про відходи» з метою повного обліку та опису функціонуючих, закритих та законсервованих місць видалення відходів, їх якісного і кількісного складу, а також здійснення контролю за впливом відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини ведеться реєстр місць видалення відходів. Реєстр місць видалення відходів ведеться на підставі відповідних паспортів, звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Дані реєстру підлягають щорічному уточненню.
Саме на порушення вимог ст. 28 Закону України «Про відходи» посилається відповідач у пункті 30 припису.
Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.
Порядок ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.1998 №1360.
Згідно з пунктом 3 цього Порядку реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів (далі - реєстр) - це комплексна система збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів.
А пунктом 5 названого Порядку передбачено, що складення і ведення реєстру здійснюють Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації за участю територіальних органів Держсанепідслужби.
Таким чином, позивач як юридична особа - суб`єкт господарювання не зобов`язаний вести реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів.
Оскільки пункт 30 припису грунутється на вимогах ст. 28 Закону України «Про відходи», якою визначаються порядок ведення реєстру місць видалення відходів, відтак, пункт 30 оскаржуваного належить визнати протиправним та скасувати.
Пунктами 2, 4 припису відповідачем висунуто наступні вимоги пунктом 2- «розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів»; пунктом 4 «не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у матеріалах інвентаризації викидів та у діючому дозволі»
Щодо зазначених пунктів 2-4 припису суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Частиною 7 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» приємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких вв`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення й виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі хорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.
Згідно з абз. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого залежить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 13.03.2002 встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів гранично допустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Серед порушень, встановлених актом перевірки, на які посилається відповідач, значиться, що під час проведення планової перевірки виявлені необліковані в матеріалах інвентаризації джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря: Агломераційний цех: місце вивантаження агломерату для проби (пробовідбірник); Доменний цех: склад зберігання гранульованого шлаку; Прокатний цех: металева ємність для зберігання керосину; Цех підготовки виробництва: відкритий майданчик зберігання вугілля; РМЦ: 2 ємності для роздачі мастила; масло-ванна для підігріву підшипників; Електроремонтний цех: ємність для мийки запчастин бензином; бочка з мастилом для замачування ізолюючих матеріалів.
Щодо зазначених порушень, суд зазначає наступне.
Також, Приватним науково-виробничим підприємством «Промислові метали» виконано Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на ПАТ «ДМК» у 2017 році, зареєстрований департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Основні вимоги до порядку проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин і представлення її в Мінприроди, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, визначені Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (далі Інструкція), затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. № 7.
Згідно із пунктом 1.14 Інструкції, інвентаризація викидів це систематизація інформації про розміщення джерел забруднення атмосфери на території, види і кількісний склад забруднюючих речовин, що викидаються у атмосферне повітря. Викид речовини надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення. Джерело забруднення атмосфери об`єкт, з якого поширюється забруднююча речовина. Концентрація забруднюючих речовин кількість забруднюючої речовини в певному об`ємі або ваговій одиниці в газах, що відходять в атмосферне повітря.
Судом встановлено, що в акті перевірки відповідачем не встановлено і не наведено інформації щодо виду, типу, складу та концентрації (обсягів) забруднюючих речовин, що відходять в атмосферне повітря із вказаних в акті перевірки об`єктів ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
Відтак, висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо наявності у позивача необлікованих джерел утворення викидів забруднюючих речовин, а саме: агломераційний цех: місце вивантаження агломерату для проби (пробовідбірник); доменний цех: склад зберігання гранульованого шлаку; прокатний цех: металева ємність для зберігання керосину; цех підготовки виробництва: відкритий майданчик зберігання вугілля; РМЦ: 2 ємності для роздачі мастила; масло-ванна для підігріву підшипників; електроремонтний цех: ємність для мийки запчастин бензином; бочка з мастилом для замачування ізолюючих матеріалів є необгрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.
Як наслідок, мотиви акту перевірки та вимоги оскаржуваного припису в цій частині є необґрунтованими та такими, що суперечать дійсним обставинам справи та чинному законодавству.
Згідно з п. 8 ст. 7 Закону № 877 припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Таким чином вимоги «не допускати...», «... здійснювати відповідно до чинного законодавства», «забезпечити експлуатацію…», « дотримуватись умов…», «забезпечити вжиття заходів…», «вжити достатні заходи…» і т.ін. є абстрактними та не містить ознак правопорушення, яке має усунути підприємство та не відповідають законодавчо визначеному поняттю припис.
Відтак, пункти 1-10, 12-31 оскаржуваного припису мають декларативний характер та не містять вказівку на конкретні порушення норм чинного законодавства, що виявлені в процесі перевірки, містять посилання на загальні норми, яких підприємство повинне дотримуватися повсякчасно, отже, не відповідають формі, яка визначена законодавством для приписів суб`єкта владних повноважень.
Що стосується пункту 11 оскаржуваного припису, то відповідачем не доведено наявність порушень правил технічної експлуатації установок очистки газу. Так само не знайшли свого підтвердження викладені в акті перевірки факти щодо здійснення позивачем викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано ПАТ «ДМК», порушення позивачем умов дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, порушення позивачем вимог законодавства щодо утилізації відходів.
У зв`язку з цим, суд робить висновок про протиправність оскаржуваного припису та навність підстав для його скасування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду не те, що позовну заяву задоволено, судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2270 грн. (платіжне доручення №4400 від 18.02.2021 року) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати припис б/д №4-295-3-3, винесений Державною екологічною інспекцію у Дніпропетровській області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський