Справа № 537/1377/21
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/26/2021
Справа № 537/1377/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дворника О.В., представників відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Щепілова О.В., Запорожця Б.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Скапи Євгенія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить ухвалити рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4011753 від 03.04.2021, винесену інспектором патрульної поліції Скапою Є.І., про накладення на нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн. за порушення Правил дорожнього руху.

На обґрунтування позову вказав, що 03.04.2021 інспектором патрульної поліції Скапою Є.І. відносного нього, ОСОБА_1 , була складена постанова про адміністративне правопорушення за змістом якої 03.04.2021 о 05 год. 02 хв. по вул. Перемоги, 51 в м. Кременчуці водій, керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.6. ПДР України, за що на нього, позивача, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає дії відповідача протиправними, а постанову про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що в постанові відсутні посилання на об`єктивні докази, які б підтверджували його вину, при цьому інспектор поліції не взяв до уваги його пояснення про те, що він ПДР не порушував, оскільки того дня взагалі не керував транспортним засобом та не користується транспортним засобом, вказаним у постанові. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.06.2021 до участі в розгляді справи залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідачем інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапою Є.І. надіслано до суду відзив, де він позов не визнав, вказав, що 03.04.2021 ним, інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції, винесена постанова серії ЕАН № 4011753 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 05 год. 02 хв., керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Перемоги, 5 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.п.9.2. «б» ПДР України. Вважає, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в патрульному автомобілі, та нагрудної камери інспектора поліції та мають судом оцінюватися критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Інші доводи позивача, викладені у адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Зазначив, що жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові, до позовної заяви позивачем не додано. Вказав, що на місці зупинки транспортного засобу він повідомив водія про порушення ним Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи пояснення водія були направлені на уникнення адміністративної відповідальності та затягування процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, права, порядок і строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Позивачу було надано для ознайомлення відеозапис з відеореєстратора патрульного авто, з якого вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, неодноразово не вмикає світовий покажчик повороту відповідного напрямку, що є порушенням п.п.9.2. «б» ПДР України. На місці розгляду позивач надав усні пояснення, від написання письмових пояснень водій відмовився. Вказує, що при винесенні постанови ним було прийнято до уваги порушення позивачем ПДР України, усні пояснення позивача, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, досліджено відеозапис з відеореєстратора та прийнято правомірне рішення про накладення на водія адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП. Постанову було оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення, від отримання копії постанови позивач категорично відмовився. Зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а незгода позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення позивача від адміністративної відповідальності. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у задоволенні позову та розгляд справи проводити у його відсутність.

Від відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України також надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач просить відмовити в задоволенні позову з аналогічних підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що 03.04.2021 він не керував автомобілем взагалі. Того дня зранку він йшов до свого знайомого, який мешкає по АДРЕСА_1 , який за попередньою домовленістю повинен був відвезти його, ОСОБА_1 , в с. Дмитрівка в гості до матері. Вказав, що коли він йшов по вул. Першотравневій у районі залізничного вокзалу його зупинив поліцейський і попросив права, паспорт, страховку, на що він відповів, що при собі документів не має, користується додатком «Дія». Через додаток «Дія» поліцейські встановили його особу та звинуватили у порушенні Правил дорожнього руху під час керування автомобілем по вул.. Перемоги. При цьому інспекторам було достовірно відомо, що у нього були відсутні при собі як ключі від автомобіля, так і водійське посвідчення, оскільки він давав поліцейським оглянути свою барсетку. Зазначив, що з реєстратора поліцейського дійсно видно, що попереду патрульної машини рухається якась легкова машина, яка періодично пропадає з поля зору, а водій, здійснюючи поворот, не ввімкнув сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, але вказаним автомобілем він не керував. Зображень його машини або того, що він перебував за кермом автомобіля чи стояв біля автомобіля, немає. На відео видно також машину, яка стоїть у нерухомому стані та в якої спрацьовує, ймовірніше за все, сигналізація. У власності його матері колись дійсно був автомобіль Opel Astra, проте вона його продала, він ним не користувався. Під час складання протоколу він просив патрульного забезпечити його захисником, проте патрульний відмовився, що також вважає порушенням його прав.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Щепілов О.В. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав та мотивів, викладених у відзиві. Вважає, що дії інспектора поліції щодо складення протоколу були правомірними.

Відповідач інспектор роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапа Є.І. у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом, постановою інспектора 4-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Скапи Є.І. від 03.04.2021 серії ЕАН № 4011753 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно копії постанови, 03.04.2021 о 05 год. 02 хв. по вул. Перемоги, 51 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2. «б» ПДР України порушення попереджувальних сигналів про зміні напрямку руху.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В силу п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з викладених правових положень, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На відеозаписі, долученому до відзиву та дослідженому в судовому засіданні, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 . З відеореєстратора не вбачається, що водій саме цього автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху. В матеріалах справи також відсутні докази належності вказаного автомобіля ОСОБА_3 . Допитаний за клопотанням позивача в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який повідомлений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що він надає послуги таксі. 03.04.2021 біля 3-4 години ночі йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 , який попрохав відвезти його до матері в с. Дмитрівка. Вони домовились, що ОСОБА_1 підійде до нього на АДРЕСА_2 . Хвилин через 30-40 після розмови він зателефонував ОСОБА_1 довідатися, де останній знаходиться і той повідомив, що його затримали працівники патрульної поліції. Вказав, що дійсно у грудні 2020 року у матері ОСОБА_1 він придбав автомобіль Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , за 10000 доларів США, проте юридично даний автомобіль на себе не переоформив. Після купівлі цього автомобіля керувати ним нікому не давав, користується ним як таксі. Вказав, що він постійно проживає по АДРЕСА_3 , але в квітні цього року декілька днів знімав квартиру по АДРЕСА_2 з мотивів, які не бажає оголошувати суду. В ту ніч, коли він обіцяв відвезти ОСОБА_1 в с. Дмитрівка, автомобіль стояв біля під`їзду по АДРЕСА_2 та ніким не використовувався.

Спрацювання світлового сигналу автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано на відео, наданому суду, не підтверджує доводи відповідача про керування автомобілем ОСОБА_1 та порушення ним правил дорожнього руху. Отже, відповідачем не доведено, що прийняте ним рішення є правомірним, пояснень свідків чи інших достатніх доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який не може вважатися достатнім доказом на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не надано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вимоги щодо визнання постанови незаконною задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.72 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, ст.ст.9, 247 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Скапи Євгенія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову інспектора 4-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в полтавській області Скапи Євгенія Івановича від 03.04.2021 серії ЕАН № 4011753 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кремен чука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Фадєєва С.О.