Справа № 340/5559/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року справа № 340/5559/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов СФГ «Качинського Михайла Павловича» (далі Господарство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 жовтня 2020 року, яким накладено штраф у сумі 500000 грн. (а.с.1-5).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Зазначив, що платник податків своєчасно звернувся до Управління зі заявою про отримання ліцензії на зберігання палива, однак її не вирішили у встановлений законом строк.

Стверджував, що бездіяльність податкового органу утверджувала розуміння про відсутність заперечень стосовно зберігання палива, без якого платник податків не міг провадити господарську діяльність.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.37).

У судовому засіданні представники Управління пояснив, що Господарство зберігало паливо, не отримавши відповідної ліцензії. Визнав, що за невстановлених обставин одну з двох заяв про отримання ліцензії на право зберігання палива не вирішили, так як втрачена.

14 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.28-29).

15 вересня 2021 року представники сторін до суду не з`явились, але подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів частини 9 статті 205 КАС України надало суду право вирішити справу у порядку письмового провадження (а.с.118-119).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, Господарство займається обробітком землі.

10 березня 2020 року платник податків звернувся до Управління зі заявою про надання ліцензії на право зберігання пального для власного використання у с.Сасівка Компаніївського району Кіровоградської області, надавши і квитанцію від 14 лютого 2020 року №530 про сплату коштів у сумі 780 грн. (номер квитанції зазначено у заяві) (а.с.13).

У квитанції вказано, що кошти сплачено до бюджету с.Сасівка (а.с.64).

10 березня 2020 року платник податків звернувся до Управління зі заявою про надання ліцензії на право зберігання пального для власного використання у с.Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області, надавши і квитанцію від 14 лютого 2020 року №531 про сплату коштів у сумі 780 грн. (номер квитанції зазначено у заяві) (а.с.63 (на звороті)).

У квитанції вказано, що кошти сплачено до бюджету с.Компаніївка (а.с.102).

19 березня 2020 року Управління прийняло розпорядження №335-р, яким відмовило у видачі ліцензії по с.Компаніївка (а.с.12).

Підстава подана квитанції від 14 лютого 2020 року №530 вказує про сплату коштів за отримання ліцензії на території с.Сасівка, а не с.Компаніївка.

Заява по с.Сасівка зареєстрована Управлінням, однак втрачена (не надійшла до відповідного підрозділу) (а.с.13, 91-93)

24 вересня 2020 року інспектори Управління провели фактичну перевірку щодо дотримання Господарством норм законодавства з питань регулювання обігу підакцизних товарів (а.с.51-61).

Перевірку провели на виробничій базі в с.Сасівка, де виявили зберігання палива для власного використання без наявності відповідної ліцензії, починаючи з 01 квітня 2020 року.

Дізнавшись про втрату заяви від 10 березня 2020 року, 28 вересня того ж року Господарство повторно подало дві заяви разом зі згаданими квитанціями про сплату коштів (а.с.99-102).

28 вересня 2020 року керівник Управління прийняв розпорядження №1050-р про надання Господарству ліцензій на право зберігання палива для власних потреб на території с.Сасівка і с.Компаніївка (а.с.98).

13 жовтня 2020 року Управління прийняло податкове повідомлення-рішення, яким наклало на платника податків штраф у сумі 500000 грн. на підставі приписів абзацу 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» (далі Закон) за порушення положення частини 1 статті 15 Закону (а.с.7).

Господарство у встановлений законом строк оскаржило податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України (далі Служба), котра отримала звернення 16 листопада 2020 року (а.с.42-46).

07 грудня 2020 року (до завершення граничного строку розгляду Службою звернення) Господарство звернулося до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення (а.с.1-5).

15 березня 2021 року Служба прийняла рішення про залишення скарги без розгляду у зв`язку зі зверненням Господарства до суду до завершення граничного строку розгляду скарги (а.с.110-11).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, з 01 січня 2019 року набрали чинності такі зміни до статті 15 Закону.

«Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років».

Отже, законодавець передбачив ліцензування місць зберігання палива.

З 01 липня 2019 року набрали чинності такі зміни до статті 18 Закону.

«До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 грудня 2019 року без наявності відповідної ліцензії.»

З 29 грудня 2019 року набрали чинності так зміни до статті 18 Закону.

«До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) не застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу, передбачена статтею 17 цього Закону, у разі зберігання пального до 31 березня 2020 року без наявності відповідної ліцензії.»

Таким чином, за зберігання палива без ліцензії після 01 квітня 2020 року накладається фінансова санкція.

Тому Господарство мало вчасно звернутися до Управління зі заявою про отримання ліцензії.

Платник податків виконав його, подавши 10 березня 2020 року дві заяви разом з квитанціями про сплату коштів.

У заявах вказав правильні номери квитанцій.

Судом встановлено, що Управління прийняло заяви з квитанціями про сплату коштів, однак втратило одну заяву і одну квитанцію.

Більше того, втрата документів відбулась таким чином, що зберіглася квитанція, яка мала відношення до втраченої заяви.

Отже, має місце неналежна організація роботи сервісної служби податкового органу.

Бездіяльність Управління щодо розгляду заяви про отримання ліцензії по с.Сасівка змушувала Господарство очікувати вирішення, бо у суб`єкта владних повноважень не існувало підстав для відмови у видачі, так як були сплачені кошти.

Це доводиться і тим, що 28 вересня 2020 року видано ліцензію на підставі документів, що подавались 10 березня того ж року.

Господарство не могло не зберігати паливо, оскільки основним видом діяльності є обробіток землі.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління наклало штраф на Господарство за власну бездіяльність щодо вирішення заяви платника податків про отримання ліцензії.

Вина за несвоєчасне надання ліцензії лежить виключно на податковому органі.

Рішення про накладення штрафу суперечить такому конституційному принципу як верховенство права (стаття 8 Основного Закону), сутнісний зміст котрого розкрито у положеннях частини 1 статті 6 КАС України.

Цією нормою права встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У даному випадку держава покарала платника податків за недотримання вимог Закону, до якого причетна виключно її бездіяльність, котра може мати і умисний характер, суть якого полягає у наповненні Державного бюджету України.

Така діяльність держави доводить, що не визнає дію принципу верховенства права.

Отже, податкове повідомлення-рішення протиправне та належить скасувати.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 7500 грн. (а.с.6, 27).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 13 жовтня 2020 року, яким на СФГ «Качинського Михайла Павловича» накладено штраф у сумі 500000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь СФГ «Качинського Михайла Павловича» судові витрати у сумі 7500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей