Справа № 640/22978/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2021 року м. Київ №640/22978/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправними та скасування повідомлень
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просили суд, з урахуванням уточнень:

- визнати протиправними і скасувати повідомлення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 22 липня 2021 року і 26 липня 2021 року про повернення виконавчого документу №826/3985/17 від 24.06.2020 стягувачу без прийняття до виконання;

- встановити наявність компетенції (повноважень) в Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо скерування заяви стягувача про примусове виконання судового рішення зі сплати штрафу, накладеного на фізичну особу (боржника), як керівника органу центральної виконавчої влади у місті Києві, за умови, що боржник вже не є державним службовцем і не займає посаду керівника, до належного Відділу примусового виконання рішень органу в межах адміністративно-територіальної одиниці - у місті Києві;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) повторно розглянути заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про примусове виконання судового рішення із врахуванням висновків суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

В вищезазначеній ухвалі суд звертав увагу позивачів на наступні недоліки:

- частина заявлених позовних вимог не може бути розглянута у порядку адміністративного судочинства;

- пропущено строк звернення до суду;

- докази, долучені до позовної заяви, не засвідчені належним чином;

- відсутній доказ в підтвердження наявності причин звільнення від сплати судового збору, а саме форми ОК-5 з територіального управління Пенсійного фонду України щодо отриманих (чи відсутності) доходів.

Позивачами подано заяву на виконання вимог ухвали від 18 серпня 2021 року, проте недоліки усунуті частково.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Стосовно позовної вимоги про встановлення наявності компетенції (повноважень) в Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо скерування заяви стягувача про примусове виконання судового рішення зі сплати штрафу, накладеного на фізичну особу (боржника), як керівника органу центральної виконавчої влади у місті Києві, за умови, що боржник вже не є державним службовцем і не займає посаду керівника, до належного Відділу примусового виконання рішень органу в межах адміністративно-територіальної одиниці - у місті Києві, суд зазначає наступне.

За нормами пункту 3 частини 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

При цьому спори, які виникають із застосування зазначеної норми закону можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління.

Із аналізу наведеної норми можна зробити висновок про те, що позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Отже, вимоги позивачів, які не є суб`єктом владних повноважень про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) органів ДВС приймати щодо скерування заяви стягувача про примусове виконання судового рішення зі сплати штрафу, накладеного на фізичну особу (боржника), як керівника органу центральної виконавчої влади у місті Києві, за умови, що боржник вже не є державним службовцем і не займає посаду керівника, до належного Відділу примусового виконання рішень органу в межах адміністративно-територіальної одиниці - у місті Києві, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір щодо відсутності компетенції (повноважень) допускається виключно між суб`єктами владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №802/833/17.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У контексті наведеного суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Натомість прохальна частина позовної заяви містить вимоги щодо встановлення наявності чи відсутності компетенції у органу ДВС, які не можуть виникати між фізичними чи юридичними особами та суб`єктами владних повноважень.

А тому, позивачу для усунення недоліків необхідно надати позовну заяву у новій редакції, з урахуванням вищенаведених положень законодавства.

Стосовно клопотання про звільнення від сплати від судового збору, позивачем долучено форму ОК-5 з територіального управління Пенсійного фонду України щодо отриманих (чи відсутності) доходів за період з червня 2021 року по серпень 2021, з даного приводу суд наголошує на наступному.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В той же час, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З долучених доказів в підтвердження підстав звільнення від сплати судового, позивачами не долучено доказів, які б свідчили про перевищення суми судового збору у розмірі 908,00 грн. (з кожного позивача) над їх доходом більше ніж на 5 відсотків річного доходу за 2020 рік.

Тому, позивачем або потрібно надати докази сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. кожен, або надати докази в підтвердження звільнення від сплати такого збору.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 161 КАС України і позивачу належить усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 5, 160, 161, 169, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.І. Шейко