Справа № 260/294/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/294/21 пров. № А/857/12134/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року в справі №260/294/21 (головуючий суддя Іванчулинець Д.В., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: а) визнати протиправною і незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у перерахунку пенсії позивачу, виходячи з визначення її максимального розміру 77% від грошового забезпечення, оформлену листом № 36-3165/Д-02/8-0700/21 від 06 січня 2021 року;

б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії позивачу, відповідно до статті 63 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб, у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 20185 року № 103 ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким інших категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;

в) встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати до суду у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішенням від 24 травня 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, оформлені листом № 36-3165/Д-02/8-0700/21 від 06 січня 2021 року, щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 77% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб, у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 20185 року № 103 ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким інших категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

У решті позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що законодавець визначає єдиний підхід не тільки щодо визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при призначенні та перерахунку раніше призначеної пенсії, але й для визначення її максимального розміру, встановленого на час призначення/перерахунку.

Так, перерахунок пенсії позивача в 2018 році був здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 з 01.01.2018 за нормами законодавства, чинного на момент проведення такого, тобто з розрахунку 70% грошового забезпечення.

А тому вважає дії відповідача такими, що вчинені правомірно, відповідно до норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за нормами Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII у розмірі 77% сум грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року основний розмір пенсії визначено з розрахунку 70 % грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку протиправними та такими, що порушують його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 77 %, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 за №2262-XII.

Статтею 13 Закону регламентовано порядок визначення розміру пенсії за вислугу років. Так, відповідно до ч. 2 зазначеної статті (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії 01.01.2004) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому, до ч.2 ст. 13 Закону №2262 були внесені зміни, якими зменшено максимальний розмір пенсії до 80%, а Законом України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України, який набрав чинності 01.04.2014, були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону, де число 80 замінили на число 70 (максимальний розмір пенсії).

З наведених правових норм слід дійти висновку, що положення статті 13 Закону, якими встановлено розмір пенсії, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто дати набрання чинності відповідної редакції Закону, та стосуються саме питань призначення пенсії, а не її перерахунку, оскільки до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави саме перерахунку пенсії.

Так, процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми ст. 63 Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач оскаржує дії відповідача саме щодо здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як правильно встановив суд першої інстанції, перерахунок пенсії позивача проведений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі постанова №103). При цьому при здійсненні такого відповідачем застосовано не тільки новий розмір грошового забезпечення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 ,,Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, але й змінено розмір відсоткового співвідношення до грошового забезпечення, встановленого ст. 13 Закону.

Проте, положеннями п. 1 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 ,,Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що Постанова жодним чином не регламентує та не змінює відсоткове співвідношення розміру пенсії та грошового забезпечення. Розмір пенсії військовослужбовцям визначається виключно нормами Закону.

До того ж, норми ст. 58 Конституції України закріпили принцип незворотності дії в час законів та інших правових актів, відповідного до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Імперативність даної норми, з метою застосування до спірних правовідносин, полягає в тому, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 77 %, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Згідно зі ст. 63 Закону №2262-XII обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку № 45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Суд зазначає, що зміни до ст. 63 Закону у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Порядок № 45 і Постанова також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Таким чином, наведеним спростовуються твердження апелянта про необхідність застосування показника 70% від сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії позивача.

За вказаного правового регулювання спірних правовідносин та встановлених обставин справи, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 в Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону, оскільки такі стосуються саме призначення пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Відтак, такі дії пенсійного органу слід вважати протиправними.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№ 240/5401/18), а також в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції також обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії позивачу, відповідно до статті 63 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб, у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 20185 року № 103 ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким інших категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, оскільки задоволення таких позовних вимог є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року в справі №260/294/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 14.09.2021.