Справа № 433/1015/21
Суддя: Певна О. С.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1015/21
Провадження №2-а/433/12/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Юскевич Л.П.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.06.2021 поліцейським роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капралом поліції Волковецьким Олександром Юрійовичем відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 604767. Відповідно до змісту винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 16.06.2021 о 14-32 год. у м. Сєвєродонецьку по вул. Юності, водій транспортного засобу ОСОБА_1 був зупинений згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.1. ПДР України, а саме посвідчення водія відповідно категорії, реєстраційний документ на ТЗ та чинний поліс обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.4.а ПДР України. Йому встановлено обов`язок сплатити штраф в сумі 425,00 грн. Вважає вказану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при його зупинці та пред`явленні у вину порушення ч.1 ст. 126 КУпАП відповідач не ознайомив у повному обсязі його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема щодо користування юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. В зв`язку з чим він заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи через необхідність користування юридичною допомогою. Слухання справи було перенесено на 22.06.2021 на 09-00 год. у приміщенні УПП в Луганській області. 21 червня 2021 року ним на офіційну електронну адресу надіслано письмове клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю по службі. Розгляд справи було перенесено на 30.06.2021 на 14-00 год. 30 червня 2021 року, під час розгляду справи, він надав клопотання про ознайомлення його з доказами та час для пошуку адвоката. Дане клопотання було відхилене відповідачем. Після чого відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Крім того, постанова має недостовірні факти, а саме в постанові зазначено, що місце скоєння правопорушення є вул. Юності, м. Сєвєродонецьк, а насправді зупинка була здійснена по вул. Першотравнева, та не вірно зазначено час зупинки - 14-32 год., але фактично зупинка відбулася о 14-46 год. В зв`язку з чим, позивач заперечує проти вказаної постанови, вважає її незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 03.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження по справі на надано відповідачу строк на подання відзиву.

В судове засідання позивач не з`явився. В позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

В судове засідання відповідач - поліцейський роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрал поліції Волковецький Олександр Юрійович не з`явився. Управлінням патрульної поліції в Луганській області було надіслано суду відзив на адміністративний позов, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову. Долучили до відзиву копії: виписку з Єдиного реєстру адвокатів щодо їх загальної кількості та диск з відеозаписом.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що постановою поліцейського роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича серії ДП18 № 604767 від 30.06.2021, позивача було визнано винним у порушенні п. 2.4.а Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що керуючи транспортним засобом Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 16.06.2021 о 14-32 год. у м. Сєвєродонецьку по вул. Юності, водій транспортного засобу ОСОБА_1 був зупинений згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.1. ПДР України, а саме посвідчення водія відповідно категорії, реєстраційний документ на ТЗ та чинний поліс обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.4.а ПДР України. Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно п. 2.4.а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відзиві на позовну заяву УПП в Луганській області заначило, що обставини справи зафіксовані на відеозаписах та долучені до постанови по справі, з яких чітко видно, що позивач керуючи транспортним засобом, був зупинений екіпажем поліції згідно ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», та на неодноразову законну вимогу поліцейського не пред`явив документи, зазначені в п. 2.4.а ПДР України.

При цьому, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву також вказано, що позивач не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та інші документи, оскільки не мав його при собі.

Крім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем було додано диск, на якому міститься два відеофайли та які, під час судового засідання, в порядку ст. 220 КАС України, було досліджено та здійснено їх демонстрацію, згідно яких, в процесі бесіди поліцейського з ОСОБА_1 , останньому було пред`явлено йому у вину порушення дії знаку 5.16 ПДР України. При цьому, доказів такого порушення ані ОСОБА_1 , ані суду надано не було.

Проте, з даних відеофайлів, як і з інших матеріалів справи, не убачається жодного доказу скоєння правопорушення ОСОБА_1 , чого і не було надано останньому.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

При цьому суд, вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 418641 від 07.06.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не визнання протиправними дій поліцейського роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича щодо складання оскаржуваної постанови, що також узгоджується правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.03.2019 № 686/11314/17.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 604767 від 30.06.2021 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, як незаконна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. 2, 20, 77, 78, 139, 229, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції Волковецького Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 604767 від 30 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 15 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Луганській області капрал поліції Волковецький Олександр Юрійович, вул. Штейгерська, б. 8, м. Лисиачнськ Луганської області.

Суддя О.С. Певна

15.09.21