Справа № 620/1145/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1145/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, в якому просив:

- скасувати рішення виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 20.01.2021 № 12 «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_1 », яким відмовлено у збереженні середньої заробітної плати, яку одержував позивач на виборній посаді у Богданівській сільській раді, в зв`язку з неможливістю працевлаштування, згідно поданих заяв від 23.12.2020 та від 06.01.2021, визнавши його протиправним;

- стягнути з Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату на період працевлаштування з 08.12.2020 по 08.06.2021 в сумі 133 005,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки до 08.12.2020 він був сільським головою, то відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» має право на виплату середньомісячної заробітної плати після звільнення на період працевлаштування, але не більше шести місяців. Однак, звернувшись із заявою до відповідача він отримав відмову у вказаній виплаті.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючи на те, що наявність довідки від 09.12.2020 року №100 підтверджує факт звернення позивача до Богданівської загальноосвітньої школи за попереднім місцем роботи та відсутність можливості його працевлаштування з 08.12.2020.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 12 квітня 2002 року був звільнений з посади вчителя Богданівської загальноосвітньої школи І-IІІ ступенів у зв`язку з переходом на виборну посаду - обранням сільським головою Богданівської сільської ради, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

На підставі рішення І сесії 24 скликання Богданівської сільської ради від 12.04.2002 позивач призначений на посаду сільського голови з 12.04.2002.

Протягом періоду з 12.04.2002 по 08.12.2020 неодноразово переобирався на вказану посаду (рішення І сесії 5 скликання від 07.04.2006, рішення І сесії 6 скликання від 12.11.2010 та рішення І сесії 7 скликання від 09.11.2015).

08 грудня 2020 року позивач був звільнений з посади сільського голови у зв`язку із закінченням повноважень Богданівського сільського голови згідно п.п. 4 п. 2 розд. ІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 №562-ІХ, що також підтверджується відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Відповідно до розпорядження КМУ «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» від 12.06.2020 № 730-р в Линовицьку селищну раду були об`єднані наступні територіальні одиниці: Линовицька селищна рада, Бубнівщинська сільська рада, Даньківська сільська рада, Новогребельська сільська рада, Богданівська сільська рада та Удайцівська сільська рада.

Звернувшись до керівництва Богданівської загальноосвітньої школи про можливість працевлаштування до попереднього місця роботи, позивач отримав відповідь у вигляді довідки від 09.12.2020 № 100, якою повідомлено про відсутність можливості працевлаштувати позивача з 08.12.2020 в зв`язку з відсутністю вільних годин з географії та біології.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області від 14.12.2020 за № 6/88 позивач не перебуває на обліку у фонді і не отримує пенсію.

23.12.2020 позивач звернувся до Селищного голови Линовицької селищної ради з заявою про виплату середньої заробітної плати за шість місяців на період його працевлаштування, яка передбачена частиною 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV.

Проте, листом від 13.01.2021 за № 03-04/23 селищний голова повідомив про необхідність надати перелік документів, необхідних для відповіді на заяву.

06 січня 2021 року позивач вдруге звернувся до Селищного голови Линовицької селищної ради з заявою про виплату середньої заробітної плати за шість місяців на період його працевлаштування, до якої додав копію заяви від 23.12.2020, копію довідки Богданівської школи про неможливість працевлаштування, копію довідки Пенсійного фонду про не перебування на обліку у фонді і не отримання пенсії та копію трудової книжки.

Листом від 21.01.2021 за № 03-04/38 селищний голова вказав про передчасність звернення за отриманням середньої заробітної плати на період працевлаштування, так як позивач не звертався за попереднім місцем роботи про працевлаштування.

Вважаючи таку відповідь протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що листом Богданівської загальноосвітньої школи І-IІІ ступенів Ім. Григорія Ващенка від 19.01.2021 № 4, підтверджується той факт, що громадянин ОСОБА_1 не звертався до дирекції Богданівської ЗОНІ І-ІІІ ст. Ім. Григорія Ващенка про надання йому роботи у відповідності до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (надалі - Закон №280/97-ВР).

Згідно частини четвертої статті 51 Закону №280/97-ВР до складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости).

Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою (стаття 54 Закону №280/97-ВР).

Частиною п`ятою статті 12 вказаного Закону визначено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Тобто, законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади). В той же час, це право може бути реалізовано за умови наявності посади, або іншої рівноцінної посади.

У свою чергу, гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, згідно якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої або рівноцінної роботи (посади), а за її відсутності - збереження за ним середньої заробітної плати на строк не більше шести місяців або до дня його працевлаштування.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.08.2020 у справі №174/445/16-а, від 26 грудня 2019 року у справі №570/3880/16-а.

Отже, саме перебування у трудових відносинах безпосередньо до обрання на виборну посаду і є підставою для реалізації гарантій передбачених статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Судом першої інстанції встановлено, що до обрання на посаду сільського голови позивач працював на посаді вчителя Богданівської загальноосвітньої школи І-IІІ ступенів Ім. Григорія Ващенка та 08 грудня 2020 року був звільнений з посади сільського голови у зв`язку із закінченням повноважень Богданівського сільського голови згідно п.п. 4 п. 2 розд. ІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 № 562-ІХ, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Листом Богданівської загальноосвітньої школи І-IІІ ступенів Ім. Григорія Ващенка від 19.01.2021 № 4 повідомлено, що позивач звернувся 07.12.2020 із заявою про звільнення з посади вчителя географії, де працював за сумісництвом, 08.12.2020 був звільнений з посади вчителя географії Богданівської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Григорія Ващенка за власним бажанням.

Крім того, з листа вбачається, що 09.12.2020 позивач звернувся за довідкою про неможливість працевлаштування, а оскільки він звільнився за власним бажанням, його працевлаштування 09.12.2020 було неможливим.

З матеріалів справи, вбачається, що звернувшись до керівництва Богданівської загальноосвітньої школи про можливість працевлаштування до попереднього місця роботи, позивач отримав відповідь у вигляді довідки від 09.12.2020 № 100, якою повідомлено про відсутність можливості працевлаштувати позивача з 08.12.2020 в зв`язку з відсутністю вільних годин з географії та біології.

В свою чергу, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зауважує, що зі змісту довідки № 100 від 09.12.2020, жодним чином не вбачається, що така довідка видана за результатами розгляду звернення чи заяви позивача, а тим більше у довідці взагалі не йдеться про неможливість працевлаштування позивача саме у порядку ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а тому посилання позивача на вказану довідку як доказ неможливості працевлаштування позивача в контексті наслідків, передбачених ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є хибним.

Колегія суддів не погоджується із наведеними висновками, оскільки листом Богданівської загальноосвітньої школи І-IІІ ступенів Ім. Григорія Ващенка від 19.01.2021 № 4 підтверджується факт звернення позивача за довідкою про неможливість працевлаштування 09.12.2020.

При цьому, саме у вказаній довідці від 09.12.2020 № 100 Богданівською ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Григорія Ващенка зазначено про неможливість працевлаштувати позивача у зв`язку з відсутністю вільних годин з географії та біології.

Щодо зауважень, що у довідці від 09.12.2020 № 100 взагалі не йдеться про неможливість працевлаштування позивача саме у порядку ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», колегія суддів зазначає, що позивач не несе відповідальності та не може нести негативні наслідки за порушення порядку оформлення вказаної довідки.

Водночас, положення ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не містять вимог щодо форми звернення громадянина (усної чи письмової) до установи для отримання відповіді щодо можливості працевлаштування за попереднім місцем роботи.

Таким чином, неможливість прийняття позивача на посаду, яку він обіймав до обрання на посаду Богданівського сільського голови та відсутність інших рівноцінних вакантних посад в штатному розписі Богданівської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Григорія Ващенка за його попереднім місцем роботи, надає позивачу право на отримання середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, проте не більше ніж за шість місяців.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. скасуванню.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 313, 315-316, 321-322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 р. - скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скасувати рішення виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 20.01.2021 № 12 «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_1 », яким відмовлено у збереженні середньої заробітної плати, яку одержував позивач на виборній посаді у Богданівській сільській раді, в зв`язку з неможливістю працевлаштування, згідно поданих заяв від 23.12.2020 та від 06.01.2021, визнавши його протиправним.

Стягнути з Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (вул. Шевченка, 1, смт. Линовиця, Прилуцький район, Чернігівська обл., 17584, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середньомісячну заробітну плату на період працевлаштування з 08.12.2020 по 08.06.2021 в сумі 133 005,60 грн. (сто тридцять три тисячі п`ять грн. 60 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма