Справа № 120/7410/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 вересня 2021 р. Справа № 120/7410/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно з довідкою Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, виданої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 120/1236/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, виданої на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі № 120/1236/21, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Зважаючи на те, що розгляд справи № 120/7410/201-а здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється в тому самому порядку.

07.09.2021 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі щодо судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання, або не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог, за результатами розгляду справи по суті.

Для ухвалення додаткового рішення в справі обов`язковим є з`ясування питання чи не призведе ухвалення додаткового рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки додаткове судове рішення суд не може змінювати по суті основного рішення в справі.

Як зазначалося вище, рішенням суду у справі № 120/7410/21-а судом 02.09.2021 року позовні вимоги задоволено.

Судом також у рішенні від 02.09.2021 року встановлено, що позивач при зверненні до суду просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. та надав наступні документи: договір про надання правничої допомоги № LE - 63 від 07.12.2020 року; ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АВ № 1008942 від 07.07.2021 року. При цьому позивачем не надано акту здачі-прийняття наданих послуг та доказів, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу складає 2500 грн. А тому у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Тобто, рішенням суду від 02.09.2021 року вирішено питання щодо витрат позивача в розмірі 2500 грн. на професійну правничу допомогу і зазначено про підстави відмови у їх задоволенні.

Проте не погодившись із даним рішенням представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить прийняти додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн.

Суд зазначає, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями на перегляд своїх рішень та їх зміни та скасування, а незгода сторони з таким рішенням не може слугувати підставою для винесення додаткового судового рішення.

Поряд із цим, учасники справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 139, 143, 252 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у спрві № 120/7410/21-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 15.09.2021 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна