Справа № 380/5087/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5087/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року зал судових засідань №3

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника позивача Дряхлова Є.О.,

представника відповідача Шишкіної Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

I. Стислий виклад позицій учасників справи

1. до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО , місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Козельницька, 15 (далі позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, , місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул.Смоленська, 19 (далі відповідач, НКРЕКП або Регулятор), в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 17.03.2021 №454 Про накладення штрафу на АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання.

2. Позов обґрунтований тим, що оскаржуване рішення відповідача є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

3. Так, позивач зазначає, що застосування щодо нього штрафних санкцій за порушення, передбачене пункту 3.5.1 глави 3.5 розділу ІІІ Правил ринку є втручанням у договірні правовідносини з контрагентами позивача. Зазначає, що не надання послуги щодо забезпечення потужності в акцептованих обсягах зумовлене технічними збоями телеметрії, некоректною передачею даних та аварійністю. При цьому, фактично допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі ДП) надані в акцептованому обсязі. Позивач посилається, зокрема, на те, що його контрагент, а саме ПрАТ «НЕК «Укренерго» не звертався до позивача з претензіями щодо невиконання чи неналежного виконання договору.

4. Зі змісту позовної заяви вбачається, що порушення строків сплати внесків за регулювання позивач визнає. Разом з тим, зауважує, що пропуск строку становить 1 день, що не призвело і не могло призвести до суттєвих порушень прав Регулятора. Крім того, зазначає, що таке порушення носить разовий характер та має логічне пояснення, оскільки зумовлене неуважністю під час здійснення платежу, що призвело до помилкового перерахування коштів за не актуальними на момент проведення оплати реквізитами.

5. Порушення, яке стосується недотримання строку надання відповідачу підзвітних документів позивачем визнаються частково, а саме лише за 2018 рік як звітний період. Утім, вважає, що не подання звітних документів за березень-травень 2020 року не становить складу правопорушення, зважаючи на те, що позивач повідомив відповідача листом №41/216 від17.03.2020 про необхідність відстрочення надання форм звітності.

6. Щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць здійснення господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності посилається на те, що електрогенератор складається із статора та ротора, які мають власні характеристики. Номінальна (встановлена) електрична потужність електрогенератора - це довготривала повна потужність на клемах, в місці установки, при номінальних напрузі і частоті струму, коефіцієнту потужності і тиску водню, тому номінальна (встановлена) електрична потужність електрогенератора визначається за мінімальним значенням потужності його складових, тобто ротора або статора. У період з 14.11.1997 по 28.02.1998 під час аварійного ремонту турбогенератора ТГ-6 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС, відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100-2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни. Під час капітального ремонту турбогенератора ТГ-5 на ДОБРОТВІРСЬКІЙ ТЕС в період з 18.06.1982 по 20.09.1982 відбулась заміна статора генератора типу ТВФ-100- 2 на тип ТВФ-120-2, а ротор генератора ТВФ-100-2 з номінальною (встановленою) електричною потужністю 100 МВт, у зв`язку із висновками акту дефектації про його задовільний стан, залишено без заміни.

7. Стосовно порушення надання фінансової звітності позивач посилається на усунення виявлених протягом перевірки недоліків. Стверджує, що аудиторський висновок перебуває у вільному доступі в мережі інтернет.

8. Крім того, позивач вважає, що застосування штрафних санкцій у розмірі 850000,00 грн є неспівмірними, оскільки відповідні порушення є неістотними, нетривалими, вчиненими однократно, а наслідки їх вчинення жодним чином не вплинули на інтереси ринку електричної енергії та/або інших учасників ринку. За таких обставин вбачається, що при виборі санкції та її розміру Регулятором порушено принцип розумності, справедливості, пропорційності та недискримінаційності.

9. 05.05.2021 до суду надійшов відзив, у якому позивач проти позову заперечив повністю, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав його необґрунтованості. Так, відповідач вважає, що факти порушень позивачем ліцензійних умов та іншого релевантного законодавства зафіксовані актом, який складений за наслідками проведеної перевірки. Відповідач зазначає, що дії позивача отримали правильну юридичну кваліфікацію. Також відповідач зауважує, що визначення розміру штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень відповідача.

10. 19.05.2021 позивач подав відповідь на відзив, у якій свої позовні вимоги підтримав. Позивач стверджує, що подання звітності у паперовій формі протягом дії карантинних обмежень здійснюються в міру можливостей. При цьому, як на підставу для доведення правильності такого висновку посилається на службову записку відповідача. Звертає увагу, що відповідач із урахуванням змісту такої записки не довів неправомірності дій позивача. З приводу суми застосованого штрафу зазначає, що такий є явно необґрунтованим. Принагідно стверджує, що дискреційні повноваження не можуть здійснюватися свавільно.

11. 24.05.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у якому просив залишити адміністративний позов без задоволення. Заперечення обґрунтовані тим, що рішення відповідача є законними, а доводи позивача безпідставними. Так, відповідач вважає, що визначення розміру штрафних санкцій здійснено за наслідками всебічного та повного врахування обставин справи, які мають істотне значення. Стосовно порушення позивачем строку подання звітності за березень-травень 2020 року вказує, що посилання на наявність службової записки не породжує правових наслідків.

12. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

13. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

II. Рух справи

1. Ухвалою від 05.04.2021 суддя прийняв позовну заяву та відкрив провадження у справі.

2. Ухвалою від 08.04.2021 суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

3. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

III. Фактичні обставини справи

1. Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

2. Відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2021 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.11.2020 №2134, постанови НКРЕКП від 16.12.2020 №2448 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2021 року» та посвідчення на проведення планової перевірки від 26.01.2021 №69 комісією з перевірки (в особі працівників Відділу НКРЕКП у Львівській області) Регулятором здійснено планову перевірку дотримання позивачем нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, за період з 01.07.2017 по 31.12.2020.

3. За результатами здійсненої планової перевірки складено Акт планової перевірки від 22.02.2021 № 103 (далі - Акт №103), який розмішено на офіційному веб-сайті НКРЕКП в мережі Інтернет.

4. Актом №103 встановлено та зафіксовано недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов №309 та Ліцензійних умов №1467, а саме:

- підпункту 9 пункту 2.3 Ліцензійних умов № 309 щодо обов`язку ліцензіата надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП;

- підпункт 9 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата надавати до НКРЕКП документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП;

- підпункт 42 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 щодо обов`язку розміщувати річну фінансову звітність ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність», на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

- підпункт 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 (у редакції, що діяла до 20.10.2020) щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються рішенням НКРЕКП;

- пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП від 06 квітня 2017 року № 491, в частині сплати внесків на регулювання щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним;

- підпункту 4 пункту 2.2 Ліцензійних умов № 1467 щодо обов`язку ліцензіата провадити ліцензовану діяльність виключно в межах місць провадження господарської діяльності та із застосуванням заявлених засобів провадження господарської діяльності, зазначених у відомостях про них, поданих до НКРЕКП згіднії) з вимогами цих Ліцензійних умов:

- підпункту 3.5.1 пункту 3.5 глави Ш Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП гід 14.03.2018 № 307 (далі Правила ринку) щодо обов`язку постачальника допоміжних послуг виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг та вимоги цих Правил щодо участі на ринку допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (далі ДП).

5. Позивач листом від 26.01.2021 № 82/231 надав пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та виявлених порушень.

6. На засіданні Регулятора, що відбулось у формі відкритого слухання 17.03.2021 за наслідками розгляду Акту №103 прийнято постанову НКРЕКП №454, якою через недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання щодо нього застосовано штрафні санкції у розмірі 850000,00 грн.

7. Вважаючи вищевказане рішення НКРЕКП протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. Позиція суду

1. При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

2. Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

3. «На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

4. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень,не перевищуючи їх.

5. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

6. Щодо порушення в частині не дотримання позивачем положень пункту 3.5.1 глави 3.5 розділу III Правил ринку в частині надання допоміжних послуг суд зазначає наступне.

7. Правова регламентація реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України забезпечується Правилами ринку, що затверджені постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018 (далі Правила ринку або Правила №307).

8. Відповідно до п. 3.5.1. глави 3.5. розділу ІІІ Правил ринку постачальники допоміжних послуг (надалі - ПДП) зобов`язані виконувати умови договорів про надання допоміжних послуг (надалі - ДП) та вимоги цих Правил щодо участі на ринку ДП.

9. Суд зазначає, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017 у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2019-VIII). Названий закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

10. Зі змісту частин 1, 3 та 7 статті 63 Закону №2019-VIII вбачається, що в Україні функціонує єдиний ринок допоміжних послуг. На ринку допоміжних послуг оператор системи передачі купує на ринкових та прозорих засадах допоміжні послуги для забезпечення надійної роботи ОЕС України та належної якості електричної енергії. На ринку допоміжних послуг можуть придбаватися/надаватися допоміжні послуги для забезпечення регулювання частоти та активної потужності. Купівля допоміжних послуг здійснюється на підставі договорів про надання допоміжних послуг, що укладаються на підставі типових договорів про надання допоміжних послуг. Типові договори про надання допоміжних послуг затверджуються Регулятором.

11. Згідно з пунктом 3.2.1 глави 3.2. розділу III Правил ринку у релевантній до спірної ситуації редакції Кандидат у ПДП подає оператору системи передач (надалі - ОСП, ПрАТ «НЕК «Укренерго») заяву щодо приєднання до договорів про надання ДП, типові форми яких наведені в додатках 3, 4 та 5 до цих Правил, та включення до Реєстру ПДП. Форма заяви про приєднання до відповідних договорів про надання ДП оприлюднюється ОСП на власному офіційному веб-сайті.

12. Як встановлено в ході перевірки, проведеної за період з 01.07.2017 по 31.12.2020 між позивачем як постачальником ДП та ПрАТ «НЕТ «Укренерго» як ОСП укладено відповідний договір.

13. У свою чергу, відповідно до пункту 1.2. Типового договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності №455 від 16.08.2019 (Додаток 3 до Правил ринку) (надалі - Договір) ПДП, яким є позивач, зобов`язується надавати допоміжні послуги в обсязі, що відповідає прийнятій заявці відповідно до умов, передбачених Правилами ринку.

14. Суд вважає, що доводи позивача про те, що застосування штрафних санкції згідно з оскаржуваним рішенням є втручанням з боку відповідача у договірні правовідносини позивача та його контрагентів, є безпідставними, виходячи з наступних міркувань.

15. Пунктами 5.1 та 5.2. Договору закріплено, що підставою для відповідальності сторони Договору є ненадання або надання не в повному обсязі ДП. При цьому, рішення щодо ненадання або надання не у повному обсязі ДП приймається за результатами моніторингу надання ДП відповідно до Правил ринку.

16. Пунктом 10 частини 3 статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що до повноважень відповідача на ринку електричної енергії належать, зокрема, здійснення моніторингу функціонування ринку електричної енергії та його сегментів; виконання функцій та обов`язків учасниками ринку електричної енергії відповідно до положень цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії;

17. Відтак суд висновує, що відповідач є спеціальним суб`єктом, до кола функціональних обов`язків якого входить питання контролю за дотриманням учасниками ринку електроенергії своїх обов`язків.

18. За приписами пункту 1.2.1 Правил №307 позивач, будучи постачальником допоміжних послуг, є учасником ринку електроенергії в розумінні Закону №2019-VIII. Суд зауважує, що Регулятор має право накладати санкції на учасників ринку, окрім споживачів, які порушили свої зобов`язання відповідно до цього Закону та інших актів законодавства (пункт 5 частини 4 статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

19. За наведених обставин суд висновує про наявність у відповідача права накладати штрафні санкції за наслідками виявлених порушень з боку позивача.

20. Додатково суд зазначає, що дії третіх осіб, а саме - не звернення ПрАТ «НЕТ «Укренерго» до позивача із претензіями - не свідчить само по собі про відсутність ознак девіантності у діях позивача.

21. Вирішуючи питання стосовно порушення позивачем вимог підпункту 9 пункту 2.3 постанови НКРЕКП «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії» №309 від 22.03.2017 (далі Ліцензійні правила №309 або Постанова №309) та підпункту 9 пункту 2.2 постанови НКРЕКП «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії» №1467 від 27.12.2017 у редакції від 27.04.2019 (далі -Ліцензійні умови №1467 або Постанова №1467), суд виходить із наступного.

22. Цитовані нормативні акти містять тотожні положення, які дефінують обов`язок позивача надавати Регулятору документи (їх копії), інформацію (дані, відомості, звітність), необідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП. При наданні інформації до НКРЕКП ліцензіат повинен чітко вказувати, яка конкретна частина інформації вважається конфіденційною.

23. Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.02.2019 №282 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП для учасників ринку електричної енергії та інструкцій щодо їх заповнення» Ліцензіати з виробництва електричної та теплової енергії повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді (файл у форматі Ехсеl) та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях форми звітності:

- №4-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (квартальна) «Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів (цін) за видами діяльності» (термін подання - не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним періодом, за рік - до 01 березня року, наступного за звітним) (набрання чинності відбулось 24.04.2019);

- Додаток 3 до форми № 4-НКРЕКП (квартальна) «Інформація про обсяг чистого доходу від діяльності з виробництва електричної енергії та виробництва теплової енергії» (щоквартально) за І, II, III квартали до 26 числа місяця, наступного за звітним кварталом та за IV квартал - до 01 лютого року, наступного за звітним періодом;

- №4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків» (термін подання - не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним періодом) (набрання чинності відбулось 25.12,2019).

24. Водночас Актом №103 встановлено та зафіксовано, що позивач надавав до НКРЕКП та до відділу НКРЕКП у Львівській області форми звітності у паперовому вигляді № 4а-НКРЕКП (місячна), №4-НКРЕКП (квартальна) та Додаток 3 до форми № 4- НКРЕКП (квартальна) із порушенням термінів, а саме: (1) за формою №4а-НКРЕКП (місячна): за лютий 2020 року із запізненням на 77 днів, за березень 2020 року на 44 дні, за квітень 2020 року на 16 днів; до НКРЕКП за лютий - на 77 днів, за березень - на 44 дні. за квітень - на 16 днів; (2)за формою № 4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 49 днів, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 28 днів; (3) згідно з Додатком 3 до форми № 4-НКРЕКП (квартальна) до НКРЕКП за І квартал із запізненням на 52 дні, до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал - на 31 день.

25. Окрім цього, Актом №103 встановлено, що позивач надав фінансову звітність з порушенням встановлених постановою НКРЕКП від 11.05.2017 №624 термінів, а саме: до НКРЕКП за І квартал 2018 року із запізненням на 63 дні; до відділу НКРЕКП у Львівській області за І квартал 2018 року із запізненням на 62 дні.

26. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач подання документів фінансової звітності у 2018 році зі спливом установлених строків визнає. Між тим, що стосується надання звітних документів за 2020 рік, то у цій частині позивач проти висновків Регулятора про неправомірність таких дій заперечує. Як на підставу своїх заперечень посилається на лист від 19.05.2020 отриманий від департаменту ліцензійного контролю№27/13-20 (Т.1., а.с.191).

27. Із урахуванням викладеного суд констатує те, що позивач не заперечує факт несвоєчасного подання звітних документів. Водночас доводи позивача стосуються причин неподання відповідних документів, наявність яких виключає протиправний характер його дій. У вимірі спірних правовідносин суд зазначає, що лист №27/13-20 від 19.05.2020 не є нормативно-правовим чи актом індивідуальної дії та не породжує юридичних наслідків. Отже, наявність згаданого листа не звільняє позивача від обов`язку своєчасного подання звітних документів. Таким чином, бездіяльність позивача отримала належну правову оцінку та юридичну кваліфікацію з боку відповідача.

28. Щодо порушення, передбаченого підпунктом 42 пункту 2.2 постанови НКРЕКП №1467 в редакції від 20.10.2020 суд зазначає наступне. За змістом названої правової норми річна фінансова ліцензіата, що відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлено Законом України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність», має бути розміщена на веб-сайт ліцензіата у порядку, встановленому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

29. Постановою НКРЕКП від 11.05.2017 № 624 «Про подання суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що ліцензіати. у т. ч. з виробництва електричної енергії, повинні подавати до НКРЕКП на паперовому носії і в електронному вигляді та до територіального органу НКРЕКП на паперових носіях квартальну фінансову звітність (№ 1 «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» та № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» включно зі звітністю за II квартал 2017 року - до 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом та до 28 лютого наступного за звітним року річну фінансову звітність (№1 «Баланс (звіт про фінансовий стан)»: №2 «Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)»: №3 «Звіт про рух грошових коштів-: №4 «Звіт про власний капітал» та Примітки до фінансової звітності), а починаючи зі звітності за III квартал 2018 року копії квартальної фінансової звітності до 30 числа місяця, що настає за звітним кварталом, копії річної фінансової звітності до 05 березня наступного за звітним року (згідно із постановою НКРЕКП №624 у редакції постанови НКРЕКП від 04.09.2018 №952).

30. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», для цілей цього закону для підприємств встановлено критерії щодо їх належності до мікропідприємств, малих, середніх або великих підприємств залежно від балансової вартості активів, чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та середньої кількості працівників.

31. Так, зокрема, великими є підприємства, які не відповідають критеріям для середніх підприємств та показники яких на дату складання річної фінансової звітності за рік, що передує звітному, відповідають щонайменше двом із таких критеріїв: (1)балансова вартість активів - понад 20 мільйонів євро; (2)чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - понад 40 мільйонів євро; (3)середня кількість працівників - понад 250 осіб. Для визначення відповідності критеріям, встановленим у євро. застосовується офіційний курс гривні щодо іноземних валют (середній за період), розрахований на підставі курсів Національного банку, шо встановлювалися для євро протягом відповідного року.

32. Перевіркою встановлено, що фактичні показники балансової вартості активів, чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та середньої кількості працівників позивача у періоді, що перевірявся, наступні:

1)баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2017 року - балансова вартість активів (код рядка 1300) - 17 444 165 грн. Звіт про фінансові результати за 2017 рік - чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (код рядка 2000) - 21346764грн.;

2) баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2018 року - балансова вартість активів (код рядка 1300) - 14 754 819 грн. Звіт про фінансові результати за 2018 рік - чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (код рядка 2000) - 25 273 860грн.;

3) Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2019 року - балансова вартість активів (код рядка 1300) - 14 939 716грн. Звіт про фінансові результати за 2019 рік - чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (код рядка 2000) - 22 410 677грн.;

4) середня чисельність працівників Товариства складала: у 2017 році - 4 856 особи, у 2018 році -4817 особи, у 2019 році - 4 219 особи.

33. Таким чином, за показниками господарської діяльності, АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» відповідно до критеріїв, визначених частиною другою статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», належить до великого підприємства.

34. Статтею 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено перелік підприємств фінансова звітність яких підлягає обов`язковому аудиту, а також оприлюдненню разом з аудиторським висновком на власній веб-сторінці (у повному обсязі). Водночас, як встановлено комісією з перевірки, річна фінансова звітність Ліцензіата, разом із висновком незалежного аудитора, за 2017-2018 роки, розміщені на офіційному веб-сайті позивача. Утім, річна фінансова звітність позивача разом із висновком незалежного аудитора за 2019 рік на веб-сайті позивача не розміщена. Такий факт позивач визнає.

35. Суд зазначає, що аргументи позивача стосовно усунення виявлених в ході перевірки порушень не виключають їх наявність станом на початок такої перевірки. Відтак виправлення дефектів підприємництва шляхом належного оприлюднення фінансової звітності у загальному доступі впливає не на існування порушення, а на вид та розмір покарання на стадії його індивідуалізації.

36. Щодо інкримінованого позивачу порушення положень підпункту 4 пункту 2.2. Ліцензійних умов №1467 суд зазначає наступне.

37. Актом №103 зафіксовано, що відповідач звертався із заявою до НКРЕКП для отримання ліцензії з виробництва електричної енергії, зареєстрованої в НКРЕКП 04.06.2019, До заяви було надано відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, у якій зазначено, зокрема, ДОБРОТВІРСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ (далі - Добротвірська ТЕС): турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав. № 023160 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав. № 021539.

38. При цьому, в ліцензійній справі АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», що зберігається в НКРЕКП, відсутня інформація про зміну турбогенераторів ТГ-5 та ТГ-6 Добротвірської ТЕС.

39. Разом з тим, при виїзді на місце встановлення генеруючого обладнання Регулятором виявлено, що замість зазначених у відомості про місця та засоби провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії турбогенератора ТГ-5 типу ТВФ-100-2 зав. № 023160 та турбогенератора ТГ-6 типу ТВФ-100-2 зав. № 021539 є в наявності турбогенератор ТГ-5 типу ТВФ-120-2УЗ зав. № 023162 та турбогенератор ТГ-6 типу ТВФ-120-2УЗ зав. №023459, що свідчить про розбіжності у даних, які Товариством подані до заяви на видачу ліцензії з виробництва електричної енергії, та даних, які встановлені під час перевірки, а саме встановлення (заміни) турбогенераторів ТГ-5 та ТГ-6 ДОБРОТВІРСЬКОЇ ТЕС .

40. Суд критично оцінює заперечення позивача у цій частині, оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що такі стосуються перемаркування турбогенераторів Бурштинської ТЕС. Натомість, як зазначено вище, фактичною підставою для констатації порушення позивачем положень підпункту 4 пункту 2.2. Ліцензійних умов №1467 стала зміна енергоустаткування Добротвірської ТЕС.

41. Окрім цього, суд відхиляє посилання позивача на те, що перемаркування виключно статора генератора не є порушенням підпункту 4 пункту 2.2. Ліцензійних умов №1467, оскільки статор і ротор є невід`ємними елементами турбогенератора. Відтак заміна окремих складових механізму впливає на його властивості та цілісне функціонування. Отже, такі доводи позивача грунтуються на довільному трактуванні цитованих у позовній заяві нормативних актів.

42. Щодо порушення позивачем вимог підпункту 4 пункту 2.2. Ліцензійних умов №1467 та пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017, суд зазначає наступне.

43. Названі правові приписи закріплюють тотожні за змістом вимоги, адресовані, у тому числі позивачу, які детермінують, правило, за яким внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Сплачені понад необхідний розмір внески на регулювання не підлягають поверненню і враховуються при сплаті внеску на регулювання в наступних періодах.

44. Суд зазначає, що фактичною підставою для констатації про порушення позивачем наведених вище нормативних вимог було проведення оплати

45. НКРЕКП під час планової перевірки встановлено, що позивачем сплачено внески на регулювання за IV квартал 2019 року 31 січня 2020 року, в той час як наведеними нормативними приписами закріплено строк у 30 днів, тобто останній день строку настав 30.01.2020 року. Таким чином, Позивачем порушено відповідний строк на 1 день. Вказану обставину позивач визнає.

46. Отже, на переконання суду, підстав вважати, що дії відповідача у цій частині носять протиправний характер немає.

47. Вирішуючи вимоги позивача з приводу визначення розміру штрафних санкцій, суд виходить з того, що визначення точної суми штрафу належить до дискреційних повноважень відповідача. Разом з цим, адміністративний суд управі проаналізувати прийняте рішення з точки зору співмірності та пропорційності обставин вчиненого порушення покладеним на позивача негативних наслідків. Додатково суд звертає увагу на те, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини сформував позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

48. Суд, розглядаючи справу враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20.02.2020 у справі №2040/7713/18.

49. Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 Перехідних положень ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV зазначеного Кодексу для відповідного року.

50. У разі вчинення правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: (1) попередження про необхідність усунення порушень; (2) штрафу; (3) зупинення дії ліцензії; (4) анулювання ліцензії. Відтак, штраф є одним із видів покарань, яке може бути застосоване при виявленні відповідачем порушень на ринку електричної енергії (частина 3 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

51. На переконання суду, особливість застосування законодавцем юридичної техніки, а саме послідовність викладу видів покарань у цитованій статті відображає суворість покарання. Тобто покарання, вказані у частині 3 статті 77 Закону №2019-VIII перелічені від менш до більш суворого. Із урахуванням викладеного суд висновує, що застосований до позивача вид покарання не є найбільш суворим із тих, які персоніфіковані у названій статті.

52. При цьому з обставин справи вбачається, що відповідач не застосував до позивача максимально можливий розмір штрафу. Натомість розмір штрафу 850000 грн, що становить 50000 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, знаходиться в межах середнього розміру санкції статті та не є явно неспівмірним вчиненому порушенню та особі порушника. Суд зауважує, що незгода позивача із числовим вираженням застосованого заходу впливу не свідчить про порушення принципу пропорційності та не є само по собі достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

53. З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач обираючи розмір штрафу діяв у відповідності до принципів співмірності та пропорційності, а тому аргументи позивача в цій частині є безпідставними.

54. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

55. Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

56. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

57. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

58. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

59. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до статті 139 КАС України такі розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. у задоволенні позову акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

2. Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 16 вересня 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик