Справа № 163/1672/21
Суддя: Шеремета С. А.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1672/21
Провадження № 2-а/163/45/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області Козакевича М.А. серії БАВ № 474553 від 25 липня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП адміністративного правопорушення та провадження у справі закрити.

Вимоги обґрунтував тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Вказаного у постанові правопорушення (не виконання вимог держзнаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено») він не вчиняв, оскільки у зазначені в постанові день та час перед початком маневру «поворот ліворуч» виконав вимогу держзнаку 2.2. та зупинив свій транспортний засіб, проте був зупинений працівниками патрульної поліції. Після пред`явлення усіх необхідних документів поліцейський повідомив про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Із цим фактом не погодився та надав із цього приводу усні пояснення. Жодного доказу вчинення правопорушення поліцейський не надав, лише побажав «щасливої дороги», після чого він поїхав. Оскаржувана постанова також не містить достатніх доказів про вчинення ним правопорушення. Крім цього, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, а саме: було позбавлено права знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому, посилаючись на положення ст.ст.251, 252 КУпАП та Інструкцію від 07.11.2015 № 1395, вказала на відсутність підстав вважати оскаржувану постанову незаконною. Просила відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у відзиві просила розглянути справу за відсутності представника ГУНП у Львівській області.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

25 липня 2021 року поліцейським СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області Козакевичем М.А. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 474553, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що підставою для її винесення слугувало те, що позивач ОСОБА_1 25 липня 2021 року о 09 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Рено Мастер», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Ковель-Володимир-Волинськ-Червоноград-Жовква, не виконав вимогу держзнаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив п.8.4 (б) Правил дорожнього руху.

Пунктом 8.4.Првил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки поділяються на групи, серед яких:

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

До знаків пріоритету відноситься знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

З доводів позивача, викладених у позовній заяві, слідує, що він вимоги дії знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» виконав.

Представник відповідача у поданому відзиві лише послалась на законодавчі норми та жодних обставин перебігу аналізованих подій не назвала, підтверджуючих доказів винуватості позивача у порушенні Правил дорожнього руху не надала.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогамист.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається фото-фіксація.

Проте цього доказу, як і інших можливих доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події відповідач суду не надав, своїх прав згідно ст.ст.44, 47 КАС України не реалізував.

Крім цього, у постанові не вказано назву, модель і серійний номер пристрою, який застосовувався для фото-фіксації події, що з огляду на правові позиції Верховного Суду в справах № 295/3099/17, № 524/9716/16-а виключає цю фото-фіксацію як належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення.

Фактично у справі для розгляду і оцінки наявна лише сама оскаржувана постанова.

Проте, одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Отже, доводи позивача, якими він заперечував правомірність складеної постанови, відповідачем належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 29 від 03 серпня 2021 року в сумі 454,00 гривень. Такий розмір сплаченого судового збору узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 та Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік".

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області Козакевича Максима Андрійовича від 25 липня 2021 року серії БАВ № 474553 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії БАВ № 474553 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області; місце знаходження - вулиця Генерала Григоренка, 3, місто Львів; .

Головуючий: суддя С.А.Шеремета