Справа № 340/4227/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4227/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТД ЄВРО ТРЕЙД до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ТОВ ТД ЄВРО ТРЕЙД 02.10.2020 року звернулось до суду з позовною заявою, в подальшому уточненою від 21.10.2020 року (Т.2 а.с.5-25), а також з урахуванням ухвали суду про роз`єднання позовних вимог від 22.03.2021 року, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 18.02.2020 року №1459390/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.12.2019 року №1;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 18.02.2020 року №1459389/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.12.2019 року №3;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 10.12.2019 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання - 26 грудня 2019 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 11.12.2019 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання - 26 грудня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.12.2019 року позивачем було подано на реєстрацію податкові накладні №1 та №3 та в подальшому отримано квитанції, якими реєстрацію вказаних податкових накладних зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 2701 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та запропоновано товариству надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач вказує, що пояснення та копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції було надано, однак рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 18.02.2020 року: №1459390/43113659 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 10.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; та №1459389/43113659 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою судді від 26.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій (Т.2 а.с.32-33).

Від представника Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву (Т.2 69-77), у якому позов не визнав. Стверджував про законність спірних рішень, посилаючись на те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України. Додатково представник відповідача зазначив, що одне із спірних рішень прийнято Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, а саме рішення від 15.10.2020 року №2037921/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.01.2020 року №4. Таким чином, просив суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Державна податкова служба України процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив суду не подала.

02.12.2020 року позивач до суду надав відповідь на відзив відповідача (Т.2 а.с.82-85), разом з відповіддю на відзив позивач подав суду клопотання про залучення співвідповідача у справі, а саме ГУ ДПС у Кіровоградській області (Т.2 а.с.95-96). Заява обґрунтована тим, що саме Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено рішення від 15.10.2020 року №2037921/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.01.2020 року № 4. В подальшому позивачем 28.12.2020 року подано заяву про уточнення позовних вимог (Т.2 а.с.100), відповідно до змісту якої просив суд прийняти уточнення до позовної заяви, зокрема, пункт 6 прохальної частини позовної заяви у зв`язку із поданням заяви про залучення співвідповідача у справі. Так, позивач просив вважати правильною наступну редакцію пункту 6 прохальної частини позовної заяви: 6. визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 15.10.2020 року №2037921/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.01.2020 року № 4.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 року ухвалено залучити до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006; код в ) (Т.2 а.с.108-109). Вказаною ухвалою суд встановив співвідповідачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали та позовної заяви для подання відзиву на позовну заяву в порядку, визначеному статтею 162 КАС України.

В подальшому ухвалою суду від 22.03.2021 року роз`єднано позовні вимоги у справі №340/4227/20, в провадженні даної адміністративної справи залишились позовні вимоги ТОВ «ТД ЄВРО ТРЕЙД» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у м. Києві (Т.2 а.с.123-125).

Згідно частини 13 статті 171 КАС України, ухвалою суду від 22.03.2021 року, позовну заяву ТОВ ТД ЄВРО ТРЕЙД до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання заяви про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом та надати документальні докази в підтвердження поважності причин його пропуску. Недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою від 13.09.2021 року заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом та продовжено розгляд справи №340/4227/20.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТД ЄВРО ТРЕЙД (надалі за текстом позивач, товариство) є юридичною особою, що зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.07.2019 року, номер запису: 0031049 (Т.1 а.с.20).

З 01.09.2019 року позивач є платником ПДВ (індивідуальний податковий номер 13), що підтверджується інформацією з реєстру платників податку на додану вартість (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv).

Як зазначено позивачем з моменту створення товариства і по 22.07.2020 року позивач перебував на обліку у ГУ ДПС у м. Києві за основним місцем обліку, а з 23.07.2020 року позивача була взято на облік в даного задача за неосновним місцем обліку до закінчення 2020 року та у ГУ ДПС у Кіровоградській області за основним місцем обліку з наступного 2021 року

При цьому як зазначено позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву позивач буде перебувати на обліку у ГУ ДПС у м. Києві до закінчення процедури судового оскарження справ адміністративного судочинства стосовно адміністрування податків і зборів.

Основним видом економічної діяльності позивача, згідно з кодами КВЕД-2010, є 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Тобто, фактично позивач здійсню дальність з оптової торгівлі вугільною продукцією (вугільна фракція дрібнодисперсна (шлам вуглевмістний) (код УКТ ЗЕД 2701).

28.11.2019 року між позивачем та ТОВ АКОМ ГРУП було укладено договір поставки № 7077 (надалі за текстом - Договір № 7077) (Т.1 а.с.132-133). Відповідно до умов Договору № 7077 позивач взяв на себе зобов`язання поставити ТОВ АКОМ ГРУП, а ТОВ АКОМ ГРУП взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити вугілля, вугільну продукцію, шлам вуглевмісний, в асортименті, за ціною, в кількості та строки, зазначені у специфікації до Договору № 7077. Сторонами погоджено усі необхідні істотні умови договору.

Так, згідно із Специфікацією (Додаток №1 від 28.11.2019 року до Договору №7077) (Т.1 а.с.134) позивач поставляє ТОВ АКОМ ГРУП вугільну фракцію дрібнодисперсну (шлам вуглевмісний) (надалі - Товар) у кількості 14000 тонн, строк поставки: грудень 2019 року, строк оплати за поставлений Товар протягом 15 банківських днів з моменту поставки кожної партії Товару.

Пунктом 3.1. Договору № 7077 передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах СРТ (станція призначення) відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. На виконання умов Договору № 7077 позивач здійснив постачання ТОВ АКОМ ГРУП Товару наступними партіями: 01.12.2019 року позивач поставив товар у кількості 70 тонн.; 02.12.2019 року - 698 тонн; 13.12.2019 року - 350 тонн; 04.12.2019 року - 279 тонн; 05.12.2019 року - 280 тонн; 07.12.2019 року - 210 тонн; 03.12.2019 року - 1332 тонн; 14.12.2019 року - 140 тонн; 19.12.2019 року - 277 тонн; 21.12.2019 року - 769 тонн; 24.12.2019 року - 421 тонн; 25.12.2019 року - 3289 тонн.; 27.12.2019 року - 1260 тонн; 28.12.2019 року позивач поставив Товар у кількості 1890 тонн; 29.12.2019 року позивач поставив Товар у кількості 1471 тонн; 30.12.2019 року позивач поставив Товар у кількості 1050 тонн.

Факт здійснення поставки кожної партії товару за Договором № 7077 підтверджується актами прийому-передачі вугільної продукції віл 01.12.2019 року, 02.12.2019 року, 03.12.2019 року, 04.12.2019 року, 05.12.2019 року, 07.12.2019 року, 13.12.2019 року, 14.12.2019 року, 19.12.2019 року, 21.12.2019 року, 24.12.2019 року, 25.12.2019 року, 27.12.2019 року, 28.12.2019 року, 29.12.2019 року, 30.12.2019 року (Т.1 а.с.136-150).

Таким чином, позивач здійснив поставку товару ТОВ АКОМ ГРУП у загальній кількості 13786 тонн.

ТОВ АКОМ ГРУП, в свою чергу, відповідно до умов Договору поставки № 7077, здійснив оплату поставленого товару: 10.12.2019 року ТОВ АКОМ ГРУП сплатило позивачу 100000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 884 від 10.12.2019 року з відміткою банку про проведення операції; 11.12.2019 року ТОВ АКОМ ГРУП сплатило 300000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 885 від 11.12.2019 року з відміткою банку про проведення операції; 17.01.2020 року ТОВ АКОМ ГРУП сплатило 500000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 17.01.2020 року з відміткою банку про проведення операції; 17.01.2020 року ТОВ АКОМ ГРУП сплатило позивачу 947000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 17.01.2020 року з відміткою банку про проведення операції.

На здійснення операції з поставки ТОВ АКОМ ГРУП вугільної фракції дрібнодисперсної (шлам вуглевмісний) та у відповідності до вимог пункту 187.1 статті 187 ПК України позивачем складені податкові накладні №1 від 10.12.2019 року, №3 від 11.12.2019 року та №4 від 17.01.2020 року (Т.1 а.с.46, 48, 60) за настанням першої події, а саме за фактом зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок позивача.

В подальшому, вказані податкові накладні №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку направлені останнім на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

За результатами обробки вказаних податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" 26.12.2019 року позивачем отримано квитанції, у яких зазначено, що реєстрацію ПН/РК від 10.12.2019 року №1 та від 11.12.2019 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України. Обсяг постачання товару/послуги 2701 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У зв`язку із цим запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Т.1 а.с.47, 49).

14.02.2020 року позивачем направлено до податкового органу письмові пояснення та документи, яких на думку позивача, достатньо для прийняття рішень про реєстрацію поданих податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року (Т.1 а.с.50-52) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Незважаючи на подані документи, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві 18.02.2020 року прийнято рішення №1459390/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 10.12.2019 року (Т.1 а.с.53) та рішення №1459389/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 11.12.2019 року (Т.1 а.с.54).

Позивач подавав скарги на спірні рішення (Т.1 а.с.55, 57), однак контролюючим органом останні до розгляду не прийняті, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.56, 58).

На думку позивача, прийняті контролюючим органом рішення є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Отже у даній справі правомірність винесення рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 18.02.2020 року №1459390/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.12.2019 року №1; від 18.02.2020 року №1459389/43113659 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.12.2019 року №3 є предметом спору, який передано на розгляд адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд керується та виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно пунктів 74.1, 74.3 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час зупинення реєстрації податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року порядок зупинення реєстрації податкових накладних регулювався Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (надалі за текстом - Порядок №117).

У пункті 3 Порядку №117 наведені ознаки, у разі відповідності яким податкових накладних / розрахунків коригування, що подані на реєстрацію в Реєстрі, такі податкові накладні / розрахунки коригування згідно з пунктом 4 цього Порядку не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Натомість, відповідно до пункту 5, 6, 7 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку №117 передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання пункту 10 Порядку №117 Міністерство фінансів України листом від 31.10.2018 року №26010-06-5/28170 погодило критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, надіслані листом Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 року № 1962/99-99-29-01-01.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, які визначені листом ДФС України від 07.08.2019 року №1962/99-99-29-01-01, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Отже, вказаний лист, визначав критерії ризиковості та передбачав необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В той же час, суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02 квітня 2019 року у справі №822/1878/18.

Суд зазначає, що відповідачем під час зупинення реєстрації податкової накладної на підставі зазначеного підпункту не було вказано чіткої підстави зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 10.12.2019 року та № 3 від 11.12.2019 року, а надіслані позивачу квитанції лише містить посилання на відповідність останньої вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відтак, зазначена квитанція свідчить про відсутність у останній конкретних підстав зупинення реєстрації податкової накладної.

Як передбачено пунктом 2 листа ДФС України в від 07.08.2019 року №1962/99-99-29-01-01, який став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, у разі якщо:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутності (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Кодексу, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі на дату складання такої податкової накладної / розрахунку коригування;

- відсутності на дату складання податкової накладної / розрахунку коригування відомостей (актуального запису) у Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який реєструє податкову накладну на товар (пальне) із кодами УКТ ЗЕД згідно з пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Кодексу;

- розрахунок коригування складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до ДКПП - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, який поданий на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Всупереч вищевикладеному, надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 10.12.2019 року та № 3 від 11.12.2019 року не містять в собі зазначення відповідного показника, що послугував підставою для їх направлення.

Відтак, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у м. Києві не надано до суду доказів правомірності та обґрунтованості зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 10.12.2019 року та № 3 від 11.12.2019 року на підставі п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пп. 2.1 п. 2 Критеріїв, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вжиття податковим органом загального посилання, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вищевикладені обставини свідчать про протиправність зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 10.12.2019 року та № 3 від 11.12.2019 року.

При цьому, як вбачається зі змісту наданих представниками сторін пояснень, підприємством позивача після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних на виконання норм діючого законодавства та Порядку №117 було направлено на адресу відповідача пояснення разом із переліком документів, що підтверджують здійснення господарських операцій, що стали підставами для складання та реєстрації податкових накладних № 1 від 10.12.2019 року та № 3 від 11.12.2019 року, а саме копії наступних документів: Договору поставки вугільної продукції № 5431 від 29.11.2019 р.; Додатку № 1 від 29.11.2019 р. до Договору поставки вугільної продукції № 5431 від 29.11.2019 р.; актів прийому-передачі № 1 від 01.12.2019 р., № 3 від 02.12.2019 р., № 4 від 03.12.2019 р. до Договору поставки вугільної продукції № 5431 від 29.11.2019 р.; видаткових накладних № 3870 від 01.12.2019 р., № 3872 від 02.12.2019 р., № 3873 від 03.12.2019 р. до Договору поставки вугільної продукції № 5431 від 29.11.2019 р.; рахунків-фактури № 3870 від 01.12.2019 р., № 3872 від 02.12.2019 р., № 3873 від 03.12.2019 р. до Договору поставки вугільної продукції № 5431 від 29.11.2019 р.; посвідчень про якість № 380 від 01.12.2019 р., №381 від 02.12.2019 р., №382 від 03.12.2019 р.; залізничних накладних № 46491254 від 01.12.2019 р., №46528634, №46528683, №46521597 від 02.12.2019 р., №46554986, №46555082 від 03.12.2019 р.; Договору поставки № 7077 від 28.11.2019 р.; Додатку № 1 від 28.11.2019 р. до Договору поставки № 7077 від 28.11.2019 р.; актів прийому-передачі вугільної продукції від 01.12.2019 р., 02.12.2019 р., 03.12.2019 р. до Договору поставки № 7077 від 28.11.2019 р.; накладних № 1 від 01.12.2019 р., № 3 від 02.12.2019 р., № 4 від 03.12.2019 р. до Договору поставки № 7077 від 28.11.2019 р.; платіжних доручень № 884 від 10.12.2019 р., № 885 від 11.12.2019 р. (Т.1 а.с.50-52, 79-225).

Щодо надання документів зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) суд убачає, що придбання Товару у ПАТ Дніпропетровський трубний завод, як зазначалося вище та підтверджено Договором № 5431 від 29.11.2019 року, здійснювалося на умовах FCA (станція відправлення Правда Придніпровської залізниці) відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 р., що передбачає придбання Товару вже завантаженим у залізничні вагони. Так, відповідно до залізничних накладних наданих до суду відправником Товару, відповідальним за його навантаження та відправлення є ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідно до умов Договору № 7077 від 28.11.2019 року, продаж Товару ТОВ АКОМ ГРУП здійснювався на умовах СРТ (станція призначення Гуменці Південно-Західної залізниці) відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 р. Дані умови поставки передбачають, що розвантаження Товару здійснює вантажоодержувач, а саме ПАТ Подільський цемент (), про що також зазначено в залізничних накладних.

Таким чином, виходячи з наведених вище умов придбання та постачання Товару суд убачає, що позивач не є ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем, та не приймав участі у завантаженні та розвантаженні товару, поставку якого було здійснено в зазначених господарських операціях, а документами, які підтверджують навантаження та розвантаження товару є залізничні накладні, які містять всю необхідну та змістовну інформацію.

Крім того, залізнична накладна підтверджує факт транспортування товару у залізничних вагонах зі станції відправлення Правда Придніпровської залізниці до станції призначення Гуменці Південно-Західної залізниці, що автоматично відкидає необхідність зберігання Товару, який слідує залізницею, на складах та виписки складських документів (інвентаризаційних описів), та довіреностей на отримання Товару чи інших подібних документів.

Вищенаведені обставини, зокрема стосовно специфіки здійснення оптової торгівлі вугіллям та вугільною продукцією позивач зазначав у поясненнях, наданих контролюючому органу разом з копіями документів.

Однак, комісією були прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання позивачем до контролюючого органу документів, а саме копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; та розрахункових документів, банківських виписок з особистих рахунків.

Водночас, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена додатком 2 до Порядку №117, передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні), мають бути підкреслені.

Всупереч цьому, в оскаржених рішеннях міститься лише загальний перелік документів, передбачений формою таких рішень, без зазначення тих документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, аналізуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд зазначає, що відмова у реєстрації податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів у даному випадку є необґрунтованою, а при прийнятті рішення комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві виявила надмірний формалізм, відступивши від принципу обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що оскаржені рішення №1459390/43113659 від 18.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.12.2019 року №1 та рішення №1459389/43113659 від 18.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.12.2019 року №3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати подані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, то варто звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 10.12.2019 року та №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх прийняття.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому вважає, що покладання на Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати податкові накладні не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Частинами 1 та 3 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у повному обсязі (платіжні доручення №58 та №59 від 30.09.2020 року) (Т.1 а.с.21-242) як за 2 вимоги немайнового характеру.

Відтак, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 4204 грн. (2102 грн. х 2) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (тобто з відповідача, який прийняв протиправні рішення).

Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ТД ЄВРО ТРЕЙД до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві №1459390/43113659 від 18.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 10.12.2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 10.12.2019 року датою її подання 26.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві №1459389/43113659 від 18.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 11.12.2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 11.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання - 26 грудня 2019 року.

Стягнути на користь товариство з обмеженою відповідальністю ТД ЄВРО ТРЕЙД (код в ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4204 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код в ).

Копію рішення суду надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Реквізити сторін:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю ТД ЄВРО ТРЕЙД - просп. Інженерів, буд.15, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25014; код в ;

відповідач-1 Державна податкова служба України - Львівська площа, 8, м. Київ, 04655; код в ;

відповідач-2 Головне управління ДПС у м. Києві - вул. Шолуденка, буд.33/19, м. Київ, 04116; код в .

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук