Справа № 620/5700/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5700/21 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Семиразума Євгенія Володимировича про накладення штрафу ВП №65290845 від 14 травня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу від 14.05.2021 у виконавчому провадженні № 65290845 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», не враховує наявності поважних причин неповного виконання судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою звернувся Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, яку мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, не повністю з`ясовано обставини справи, що мають суттєве значення для ухвалення рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що вживав усіх можливих та передбачених заходів для виконання судового рішення, виконав його частково, провівши перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, проте за відсутності бюджетних коштів не має можливості виплатити нараховані кошти. Апелянт наполягає на тому, що зазначені причини, а саме: відсутність бюджетних коштів, виділених для погашення заборгованості за судовими рішеннями, є поважними та не залежать від Департаменту, що у свою чергу виключає накладення штрафу за невчасне виконання судового рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відкрито апеляційне оскарження, надано іншому учаснику справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, призначено розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні на 15 вересня 2021 року.

В судове засідання 15.09.2021 сторони та їхні уповноважені представники не з`явилися, повідомлені про розгляду справи належним чином, заяв, клопотань не подавали, з урахуванням чого колегія суддів перейшла до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконанні у відділі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист №620/3436/2, виданий 16.04.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Семиразумом Є.В. 28.04.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65290845 про примусове виконання виконавчого листа № 620/3436/20, виданого 16.04.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідачу 07.05.2021 надійшов лист Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, яким повідомлялось, що рішення суду частково виконано, ОСОБА_1 здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, розмір недоплаченої суми допомоги становить 6800,00 грн, разом з тим виплатити нараховану суму Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради не має можливості у зв`язку з тим, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян у Державному бюджеті на 2021 рік не передбачені, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм. З метою вирішення питання фінансування з Державного бюджету на виконання судових рішень, які винесені на користь позивачів, щодо соціальних виплат, які фінансуються за рахунок Державного бюджету, у тому числі для виконання зазначеного вище судового рішення, Департамент звернувся до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Також Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради направлена вимога виконавця від 11.05.2021 № 3834, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі та надати підтверджуючі документи.

У зв`язку з невиконанням рішення суду постановою від 14.05.2021 на Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн, попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення та встановлено новий строк його виконання (10 робочих днів).

Листом від 17.05.2021 № 04-31/7629 позивач повідомив відділ примусового виконання рішень про неможливість виконання рішення в частині зобов`язання виплатити грошову допомогу у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян у Державному бюджеті на 2021 рік.

Надалі, старший державний виконавець Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Семиразум Є.В., керуючись статтями 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про накладення штрафу ВП № 65290845 від 14.05.2021 на Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду, за результатами розгляду судом першої інстанції ухвалено рішення від 16 червня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про відсутність бюджетних асигнувань на виконання судових рішень не звільняє його від відповідальності за їх невиконання, а у разі скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу на боржника рішення суду залишиться невиконаним та не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження та положенням статті 124 Конституції України.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з такого.

Предметом спору у цій справі є законність постанови державного виконавця про накладення штрафу з підстав її невідповідності вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 606-XIV).

Згідно частин першої, другої статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як встановлено колегією суддів, позивачем частково виконано рішення суду, а саме: проведено перерахунок розміру допомоги ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої суми. Сума допомоги, яку необхідно доплатити, становить 6 800,00 грн. Проте, виплата донарахованої суми не відбулася за відсутністю виділених асигнувань для забезпечення виконання рішень суду, про що було повідомлено державного виконавця у встановлений строк.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивач зі свого боку вживав заходів та направляв листи до вищестоящих органів, щодо фінансового забезпечення виконання судових рішень стосовно грошових стягнень та необхідності виділення бюджетних асигнувань для здійснення відповідних виплат.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 75, 89 Закону № 606-ХIV, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 травня 2020 року у справі №310/6910/16-а.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів вважає відсутніми обґрунтовані підстави для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Виходячи з такого, колегією суддів встановлені обставини неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції та невірної оцінки обставин у справі, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з цим судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, та враховує, що позивач сплатив судовий збір за подання адміністративного позову до суду у розмірі 2 270,00 грн відповідно до платіжного доручення від 25 травня 2021 року (а.с.20), а також за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн відповідно до платіжного доручення від 23.06.2021 №2073, всього - 5 675,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради задовольнити.

2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №620/5700/21 скасувати, та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Семиразума Є.В. про накладення штрафу ВП №65290845 від 14 травня 2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (, 14000, м. Чернігів, проспект Миру, 43) на користь Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (, 14017, м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 19) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову - 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп), та за подачу апеляційної скарги - 3 405,00 грн (три тисячі чотириста п`ять грн 00 коп), а всього: 5 675,00 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн 00 коп).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

І.В. Федотов