Справа № 640/24505/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 вересня 2021 року м. Київ № 640/24505/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України,

Міністерства фінансів України,

Міністерства оборони України,

Пенсійного фонду України,

Державної Міграційної служби України

про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Міністерства освіти і науки України (надалі - відповідач 1), адреса: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 10, Міністерства фінансів України (надалі - відповідач 2) адреса: 01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2, Міністерства оборони України (надалі - відповідач 3) адреса: 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6, Пенсійного фонду України (надалі - відповідач 4) адреса: 01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 9, Державної Міграційної служби України (надалі - відповідач 5) адреса: 01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 9, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність МОНУ, в складі Уряду проведену шляхом обструкції Закону (1-е речення, ч.1 ст.2, пп.2 п.4, п.5 ст. 3) незабезпеченням мого сина правом на здобуття освіти у вищих навчальних закладах (ВНЗ) за свідоцтвом про народження в Україні за рахунок коштів Державного бюджету України у разі відсутності обчислення мені пенсії, яку я міг би витратити на фінансування освіти свого сина з 01.09.21 р. і зобов`язати МОНУ вчинити дії із забезпечення сина навчання у ВНЗ.

- визнати протиправними бездіяльність Мінфін у взаємодії з МОУ, в складі Уряду проведену шляхом обструкції Закону (1-е речення, ч.1 п.8 ст.1, ч.1 ст.2, пп.1 - пп.3, пп.5 п.4, п.5 ст.3) незабезпеченням мене ані кредитами на житло ані житлом-місцем проживання мого сина, та зобов`язати вчинити дії із забезпечення мого права на кредити на житло (у вигляді квартири на сім`ю).

- визнати протиправною бездіяльність ПФУ, проведену шляхом обструкції цього Закону (1-е речення, п.11 ст.1, ч.1 ст.2, пп.7 п.4, п.5 ст.3) незабезпеченням мене з 26.01.14р. пенсією при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років та зобов`язати ПФУ вчинити дії із забезпечення обчислення її від 26.01.14р. зокрема, для фінансування мною навчання сина.

- визнати протиправною бездіяльність ДМСУ, яка відбувається шляхом обструкції цього Закону (часовий критерій ч.1 п.8 ст.1, ч.1 ст.2, п.5 ст.3) незабезпеченням видачі після 05.07.12р. паспорта моєму синові, знедійсненням після 26.01.14р. мого паспорта, та зобов`язати ДМСУ у випадку відсутності об`єкта «житло-місце проживання в м. Чортків» для вчинення правочинів «оформлення, видача, одержання, продовження дії паспорта» вчинити ті дії за п.5 ст. 3 Закону за місцем проживання нас в м. Київ.

- у разі ст.2, п.4 ст. 3 Закону і п.2, п. 3, п.9 ч.1 ст.2 закону «Про Кабінет Міністрів України» зобов`язати Відповідачів компенсувати мені та членам моєї сім`ї за рахунок коштів Державного бюджету України 1193695 грн завданої шкоди.

Перевіривши наявні в матеріалах справи документи, аргументи та докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпунктів 2, 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Між тим, виходячи з аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів.

При цьому, суд звертає увагу, що зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що заявлені позивачем позовні вимоги до Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України та Державної Міграційної служби України взагалі ніяким чином не пов`язані між собою та не являються похідними чи пов`язанами однією категорією справи, а саме заявлені позивачем позовні вимоги до Міністерства освіти і науки України, пов`язані з незабезпеченням сина позивача правом на здобуття освіти у вищих навчальних закладах, позовні вимоги до Пенсійного фонду України пов`язані з незабезпеченням позивача пенсією при досягненні 45-річного віку, а вимоги до Державної Міграційної служби України пов`язані з незабезпеченням видачі паспорта сину позивача.

Таким чином, з аналізу викладеного вище та виходячи з аналізу позовної заяви вбачається, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом.

Тобто, обставини, заявлені у позові, та підстави позову є різними, не пов`язаними між собою. Предметом позову є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

Як вже було зазначено судом вище, згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З аналізу заявлених позивачем позовних вимог вбачається, що об`єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги, не є основними та похідними позовними вимогами.

Відтак, позивачем подано позов із порушення правил об`єднання позовних вимог.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Однак, суд зазначає, що у даному випадку, позивачем порушено правила частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, виходячи з наведеного та відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, виключається можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідачів.

Керуючись пункту 6 частини 4 статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу негайно.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова