Справа № 620/6325/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/6325/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю представника позивача Сапона К.Л., представника відповідача Черевка А.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 25-01-019/0012/41 від 13.11.2020.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем інспекційне відвідування проведено на підставі порядку, який під час проведення контрольного заходу втратив чинність. Вказує, що жодним чинним нормативним документом не передбачено обов`язок суб`єкта господарювання доставляти документи до приміщення управління, а оскаржувана постанова не відповідає формі постанови, визначеної наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 19.05.2020 № 920.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що інспекційне відвідування проводилось відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823. Вказує, що в ході інспекційного відвідування ресторану «La storia», 16.09.2020 та 22.09.2020 ФОП ОСОБА_1 був відсутній на місці, у зв`язку з чим адміністратору закладу було надано вимогу у вигляді переліку про надання документів за адресою Управління. Вказує, що в останній день інспекційного відвідування у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. Зазначає, що на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням частини першої статті 259 КЗпП України, 13.11.2020 винесено постанову № 25-01-019/0012/41 на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 80000,00 грн.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій, серед іншого, зазначив, що наданий відповідачем перелік потрібних документів для перевірки не передбачений чинним законодавством, у позивача відсутній обов`язок, визначений законом, робити та доставляти копії документів до приміщення відповідача під час виїзного заходу. Також вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зазначені в направленні на проведення контрольного заходу.

Відповідачем було подано заперечення, в яких зазначив, що під час спроби провести інспекційне відвідування інспекторами праці були пред`явлені службові посвідчення, копію направлення було направлено рекомендованим листом разом із актом про неможливість проведення інспекційного відвідування, в присутності інспекторів праці 22.09.2020 адміністратору ОСОБА_4 надано вимогу у вигляді переліку, якою встановлено у строк до 10 год. 00 хв. 23.09.2020 надати документи за переліком на адресу Управління, про що складено акт. Також, вказує, що посилання позивача на розбіжності в номері (№ 593) наказу вказаного в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 29.09.2020 та направленні (№ 622) на проведення контрольного заходу від 11.09.2020 не заслуговують на увагу, оскільки є технічною опискою, допущеною інспектором праці в тексті акту.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.01.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ухвалою суду від 23.02.2021 було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі № 620/990/21; ухвалою суду від 18.08.2021 поновлено провадження у справі.

Вислухавши пояснення представників сторін, заслухавши показання свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Луцишиною В. на ім`я начальника Управління Держпраці у Чернігівській області підготовлено доповідну записку від 11.09.2020 № 648 про проведення інспекційного відвідування позивача, оскільки за результатами аналізу проведеної інформаційної та роз`яснювальної роботи ФОП ОСОБА_1 щодо неприпустимості допуску до роботи працівників без оформлення трудових відносин за дорученням Держпраці від 09.06.2020 № Д-189/1/4.-4.1-20 є ймовірність, що ФОП ОСОБА_1 використовується праця найманих осіб без належного оформлення трудових відносин (трудового договору) (а.с. 44).

На підставі вказаної доповідної записки, 11.09.2020 відповідачем було видано наказ № 622 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та направлення від 11.09.2020 № 593 з терміном інспекційного відвідування з 16 по 29.09.2020, згідно якого на проведення інспекційного відвідування направлені головні державні інспектори Дудар Л.М., Пушенко Н.М. ( а.с. 45, 46).

Під час інспекційного відвідування 16.09.2020 інспектором праці Дудар Л.М. в присутності головних державних інспекторів Пушенко Н.М. та Корявець Р.С. було складено акт № 1 про те, що під час під час відвідування ресторану «La Storia» 16.09.2020 інспектори праці не мали змоги пред`явити свої повноваження у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 не було на робочому місці, тому було залишено робочий номер телефону для зворотного зв`язку (а.с. 47).

22.09.2020 повторно було здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , під час якого адміністратору ресторану ОСОБА_4 , яка відмовилась від підпису, був наданий перелік потрібних для перевірки документів з вказаною датою та години надання копій документів до 23.09.2020 10-00 год. до Управління Держпраці у Чернігівській області за адресою вул. П`ятницька,39, каб. 905, про що складений акт № 2 за підписом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 31, 48).

На адресу відповідача позивачем було надано запит від 22.09.2020 (вх. № 25-Л15/01/16-10 від 23.09.2020) про надання документів, на підставі яких проводиться перевірка, та відповідної вимоги про надання документів, на який було надано відповідь від 29.09.2020 № 15/25-Л15/01/16-10 та копію направлення на проведення контрольного заходу (а.с.49, 51).

Також 29.09.2020 інспектором праці Пушенко Н.М. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № 25-01-019/0012, яким зафіксовано неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; відсутністю об`єкта відвідування; не надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів; відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємств та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), який направлено позивачу листом від 29.09.2020 № 02-04/019/64-0 (а.с. 52-55).

Повідомленням Управління Держпраці у Чернігівській області від 05.10.2020 за вих. № 10-04/5113 було інформовано позивача про одержання уповноваженою посадовою особою 01.10.2020 акту про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0012, для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю (а.с. 59).

13.11.2020 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І. винесено постанову № 25-01-019/0012/41 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю, в частині використання найманої праці, без належного оформлення трудових відносин шляхом ненадання інформації, документів та пояснень, що є порушенням частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 80000 грн. (а.с. 10).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності з положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Так, частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон).

Так, згідно абзацу третього статті 1 Закону заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 2 Закону заходи контролю здійснюються, серед інших, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Частинами другою, третьою статті 7 Закону передбачено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Абзацом другим частини п`ятої статті 7 Закону передбачено, що посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту). Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Як вбачається з акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № 25-01-019/0012 від 29.09.2020, відповідачем було здійснено спробу проведення інспекційного відвідування на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 «Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Постанова № 295).

Втім, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17 Постанову № 295 визнано нечинною.

Так, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правового висновку про те, що Порядком № 295 безпідставно поширено норми міжнародних Конвенцій на відносини, які такими Конвенціями не регулюються. Не розмежовано коло суб`єктів господарювання, на яких розповсюджуватиметься зазначений порядок контролю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі, ратифікованою Законом України № 1985-IV від 08.09.2004 та Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, та коло суб`єктів господарювання, під час перевірки яких не застосовуватимуться такі особливості, а перевірки здійснюватимуться відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, з моменту винесення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі №826/8917/17 втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відтак, суд зауважує, що приписи Порядку № 295 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки останній не був чинний на момент проведення інспекційного відвідування позивача.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 по справі №420/5895/18.

Однак, як встановлено в ході розгляду справи, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № 25-01-019/0012 від 29.09.2020 винесено після втрати чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Суд зазначає, що порушення визначеного законом порядку здійснення певних процедур підриває основи правової держави та не може бути допустимим для існування в рамкам правового суспільства, оскільки руйнує правовий порядок в державі і створює умови для різного роду зловживань з боку суб`єктів владних повноважень і ставить їх у більш вигідне становище порівняно з фізичними чи юридичними особами.

В даному випадку, викладене свідчить про те, що спроба проведення інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, мала місце поза межами правового регулювання, що є достатньою і самостійною підставою для визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками такого відвідування.

Судом враховується, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Посилання відповідача на те, що інспекційне відвідування проводилось у відповідності до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі Порядок № 823), суд не бере до уваги, оскільки матеріали справи безумовно свідчать, що намагаючись здійснити спірну перевірку відповідач керувався саме Порядком № 295, який втратив чинність та не підлягав застосуванню. Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування не містять посилань на те, що при його складенні відповідач керувався Порядком № 823.

Також, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування є типовим, оскільки у суб`єкта владних повноважень було достатньо часу для приведення типових документів у відповідність до вимог законодавства, шляхом виключення посилання на Порядок № 295.

Прийняття наказу про призначення спірної перевірки та складення направлення із посиланням на Порядок № 823 жодним чином не є свідченням того, що перевірку було проведено, а припис складений з урахуванням нього Порядку. Наявність затвердженої форми акту про призначення перевірки також не є свідченням проведення спірної перевірки та прийняття оскаржуваного припису саме відповідно до положень Порядку № 823.

Також судом було встановлено, що в спробах проведення інспекційного відвідування приймали участь головні державні інспектори Управління Держпраці у Чернігівській області Ткаченко С.А. та Корявець Р.С.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що не має відношення до даного інспекційного відвідування, була присутня як свідок, знаходилась в приміщенні з приводу іншого інспекційного відвідування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказала, що під час інспекційного відвідування була присутня з метою проведення роз`яснювальної роботи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було надано перелік документів з метою встановлення осіб, які працюють у позивача, вимога про надання документів не надавалась, оскільки така вимога передбачає призупинення інспекційного відвідування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що з метою визначення осіб, які працюють на ФОП ОСОБА_1 , було вручено адміністратору закладу вимогу у формі переліку документів, необхідних для проведення перевірки.

Таким чином, судом було встановлено, що участь у проведенні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 приймали участь працівники Управління Держпраці у Чернігівській області, які не були уповноважені на проведення інспекційного відвідування позивача згідно наказу від 11.09.2020 № 622 та направлення від 11.09.2020 № 593.

Щодо надання позивачу під час спроби проведення інспекційного відвідування переліку потрібних для перевірки документів, то зазначає наступне.

Згідно пункту 4 Порядку № 823 передбачено, що уніфікована форма акта інспекційного відвідування, в якому визначається вичерпний перелік питань, що підлягають інспектуванню, припису, попередження, а також вимоги інспектора праці затверджуються в установленому порядку та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Пункт 11 Порядку № 823 передбачає, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів надання позивачу вимоги про надання документів, яка була б викладена на уніфікованій формі, що затверджена в установленому порядку та оприлюднена на офіційному веб-сайті Держпраці, а наданий «перелік потрібних для перевірки документів» в будь-якому випадку не є тотожним поняттю «вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень».

У зв`язку із викладеним, суд відзначає, що складений відповідачем акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та наведені у ньому обставини не є належними доказами порушення позивачем вимог законодавства про працю, внаслідок чого оскаржувана постанова, прийнята на підставі акту, не може вважатись правомірною.

Суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є встановлення під час заходу державного нагляду (контролю) порушень, проте враховуючи, що встановлення таких порушень відбулося у спосіб та в порядку не передбаченому чинним законодавством України, суд вважає, що встановлені у ході такого заходу факти не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Суд звертає увагу, що за результатами перевірки додержання Управлінням Держпраці у Чернігівській області вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності Державною регуляторною службою України складено акт № 24/129-К/2021 від 24.05.2021, в якому зафіксовано, що головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області вручено для виконання суб`єктам відвідування ПП «Джозефіна» та ФОП ОСОБА_1 «Перелік потрібних для перевірки документів від 22.09.2020». Перелік є документом незатвердженої законодавством форми. В той час, як форму Вимоги про надання (поновлення) документів затверджено Наказом Мінсоцполітики №1338 від 18.08.2017 (діяв на час надання Переліку). Відповідно до статей 10, 21 Закону суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю). В той час як процедура оскарження «Переліку» законом не передбачена. Відтак, порушено право суб`єкта господарювання на оскарження розпорядження органу державного нагляду (контролю) (а.с. 135-139).

За результатами вказаної перевірки Державною регуляторною службою України винесено подання від 28.05.2021 № П-24/129-2021 про усунення Управлінням Держпраці у Чернігівській області порушень вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема в частині використання виключно уніфікованих форм актів при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що постанова Управління Держпраці у Чернігівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 25-01-019/0012/41 від 13.11.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 25-01-019/0012/41 від 13.11.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.09.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна