Справа № 743/901/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/901/21 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Федотова І.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Лазаря О.О., представника відповідача Скрипко-Бічук І.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу адвоката Скрипко-Бічук Ірини Сергіївни, що діє в інтересах громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації, забезпечення видворення з поміщенням до ПТПІ, -

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2021 р. Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулось до суду з позовом, яким просили винести рішення про примусове видворення з України Громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість місяців)

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач без достатніх правових підстав перебуває на території України і не виконав рішення від 15.12.2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким забов`язано залишити територію України не пізніше 12.01.2021 року.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 р.позов задоволено частково: примусово видворено громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України, звернуто до негайного виконання рішення суду в частині примусове видворення відповідача за межі України; затримано громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 27 січня 2022 року включно. В задоволенні решти вимог - відмовити..

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представником відповідача подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 року у та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не доведено обставин щодо його наміру перешкоджати проведенню процедури примусового видворення відповідно до міжнародних договорів України або існування ризику його втечі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що особа громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікована, так як всі дії щодо документування адміністративного правопорушення 15.12.2020 р. проходили по паспорту громадянина Республіки Вірменія НОМЕР_1 , при відсутності даних про втрату вказаного паспорту.

Разом з тим, в Інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан", наявні дані про перетин Державного кордону України громадянином Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в`їзд в Україну - 28.11.2019 р. через пункт пропуску "Нові Яриловичі".

15 грудня 2020 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП, за порушення встановленого порядку перебування іноземців в Україні;

Також, 15 грудня 2020 р., уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у термін до 12.01.2021 року;

27 липня 2021 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП;

Рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 27 липня 2021 р. громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до Чернігівського ПТПІ, та того ж дня громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було, за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ.

Також, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право законно перебувати на території України. Відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, відсутні дані, що у країні походження відповідач піддавався переслідуванням за расовими або етнічними ознаками, за політичні або релігійні переконання.

Відповідачем рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось.

Рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну відповідачем в установлений строк не виконано, через що 28.07.2021 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області звернулося до суду з позовом про затримання та примусове видворення за межі України громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача та наявність підстав для задоволення позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI).

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VI).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Аналіз наведених положень у їх системному взаємозв`язку свідчить про те, що примусовому поверненню іноземця в країну походження передує обов`язок державної міграційної служби прийняти рішення про примусове повернення іноземця та надання йому строку для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 30 днів. Лише у разі невиконання іноземцем у добровільному порядку рішення про примусове повернення, міграційна служба має право затримати останнього з метою забезпечення його видворення.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав в установлений строк, а саме до 12.01.2021 р., без поважних причин, рішення уповноважених осіб ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 15.12.2020 р. про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства.

Крім того, відсутні, встановлені Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборони на примусове видворення громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, на відповідача не поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

У встановлений термін відповідачем рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 15.12.2020 р. не виконано.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позивачем дотримано процедуру прийняття рішення про примусове повернення.

При вирішенні питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, беручи до уваги, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин Рішення про примусове повернення у добровільному порядку, а також те, що у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, враховуючи, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

Щодо позовних вимог позивача про затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, про що свідчить його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в частині затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтованим та законним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 288, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Скрипко-Бічук Ірини Сергіївни, що діє в інтересах громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 р. - залишити без задоволення.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації, забезпечення видворення з поміщенням до ПТПІ, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

І.В. Федотов