Справа № 2-П-357/06
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-П-357/06
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., представника відповідача Коваль І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у м. Києві, третя особа - в.о. голови ДПА у м. Києві Дрига А.Б., про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування шкоди, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить прийняти по справі додаткову постанову та зобов`язати Державну податкову адміністрацію у м. Києві виплатити грошове забезпечення за останньою штатною посадою (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УПМ ДПА у м. Києві), починаючи із 22.01.2005 року і до звільнення з роботи, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 1244,79 грн.

Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначив, що у 2005 році він звернувся до Подільського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просив поновити його на роботі за відповідною посадою в УПМ ДПА у м. Києві, зобов`язати відповідача з 01.11.2004 р. підвищити його посадовий оклад і грошове забезпечення відповідно до постанови KM України від 04.11.2004 №1481, провести виплату грошового забезпечення з 22.01.2005 р. і до дня поновлення на роботі, стягнути з ДПА у м.Києві на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.03.2005 до дня поновлення на роботі, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 1244,79 грн. та 10000,00 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 30.05.2006 р. йому відмовлено в позові. Заявник вважає, що судом при винесенні даної постанови не вирішено всі його вимоги, а тому просить прийняти по справі додаткову постанову та зобов`язати Державну податкову адміністрацію у м. Києві виплатити грошове забезпечення за останньою штатною посадою (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УПМ ДПА у м. Києві), починаючи із 22.01.2005 року і до звільнення з роботи, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 1244,79 грн.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник Головного управління ДФС у м. Києві у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з її необґрунтованістю.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 у травні 2005 року звернувся до Подільського районного суду м. Києва, який на той час розглядав справи про поновлення на публічній службі як адміністративний суд першої інстанції, з позовом та просив суд поновити його як незаконно звільненого на роботі за відповідною посадою в Управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації у м.Києві, зобов`язти ДПА у м. Києві підвищити з 01.11.2004 року посадовий оклад і грошове забезпечення відповідно до постанови KM України від 04.11.2004 року №1481 та провести виплату грошового забезпечення за останньою штатною посадою (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УПМ ДПА у м.Києві), починаючи із 22.01.2005 року і до дня звільнення з роботи, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 1244,79 грн. та стягнути з ДПА у м.Києві на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.03.2005 року до дня поновлення на роботі, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 1244,79 грн. та 10000,00 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2006 року, яка залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.07.2006 року та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2006 року, ОСОБА_1 в позові до Державної податкової адміністрації у м. Києві, третя особа: виконуючий обов`язки голови ДПА у м.Києві Дрига А.Б. про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2008 року, до підсудності якого на той час були віднесені спори про поновлення на публічній службі, відмовлено в заяві ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м.Києва від 30.05.2006 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2009 року вищевказана Ухвала окружного суду залишена без змін, а апеляційна скарга позивача - без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2012 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а Постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.08.2008 року та Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2009 року - без змін.

У липні ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив прийняти у справі додаткову постанову та зобов`язати Державну податкову адміністрацію у м. Києві підвищити його посадовий оклад і грошове забезпечення відповідно до Постанови КМУ від 04.11.2004 року №1481, з 01.11.2004 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняти додаткової постанови у справі № 2-п-357/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у м. Києві, третя особа: виконуючий обов`язки Голови ДПА у м. Києві Дрига А.Б. про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.10.2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2018 року по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови якщо такі були заявленими і з приводу цих позовних вимог досліджувались докази.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення, охоплювати правовідносини які не були спірними або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 12.01.2021 року по справі № 1540/4122/18.

Аналіз предмету позову у цій справі та змісту Рішення суду дає підстави для висновку, що судом вирішено усі позовні вимоги, які заявлені позивачем.

Відтак, проаналізувавши аргументи заяви та норми ч. 1 ст. 252 КАС України суд доходить висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що вимоги даної заяви ОСОБА_1 були ініційовані заявником в межах іншої справи - №806/822/16.

Так, Житомирським окружним адміністративним судом 01.06.2017 року у справі №806/822/16 винесено Постанову, яка залишена без змін Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року та Постановою Верховного Суду від 24.04.2020 року, де у задоволені позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у м. Києві про стягнення недорахованого грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 29.03.2005 року - відмовлено. Крім того, даною Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року у справі № 806/822/16 відмовлено ОСОБА_1 у позовній вимозі про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплатити грошове забезпечення за період з 22.01.2005 року по 29.03.2005 року.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, оскільки всі позовні вимоги позивача судом було розглянуто і рішення по них прийнято. Тому в ухваленні додаткового рішення позивачу належить відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 243, 245, 248, 252, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у м. Києві, третя особа - в.о. голови ДПА у м. Києві Дрига А.Б., про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування шкоди - відмовити;

Відповідно до ч. 5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені;

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали;

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В. В. Гребенюк