Справа № 160/7255/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року Справа № 160/7255/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представників позивача представника відповідача Неруш О.В., Берлов С.І., Олійника А.А.
06 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у якій позивач просить, з урахуванням уточненої позовної заяви від 14.05.2021 року:
- визнати незаконним та скасувати наказ № 585-в/с від 30.04.2021 року, виданий начальником Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Легостаєвим І.М., про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідуючу Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваним наказом остання притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за несвоєчасне внесення бланків нотаріальних документів по технічним причинам відповідно до п. 2.9 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, проте, відповідачем не враховано причина не внесення своєчасно бланку нотаріального документа, а саме: короткочасна втрата Інтернетного зв`язку, що не дало інформації про внесення бланків надійти на відповідний сервер.
Крім того, позивач ознайомлена з наказом лише 05.05.2021 року, тобто з пропуском вищевказаного строку, що, на думку позивача, свідчить про порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування, а також встановлено строк третій особі для подання пояснень щодо позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року судом вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 160/7255/21 за позовом ОСОБА_1 до південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 червня 2021 року.
В подальшому судове засідання перенесено на 01.07.2021 року, 15.07.2021року.
08.06.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який проти задоволення позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи це тим, що управлінням нотаріату була взята інформація з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, отримана за звітний період з 01.03.2021 року по 31.03.2021 року, де в реєстрі міститься інформація по несвоєчасне внесення у березні 2021 року відомостей до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів щодо витрачання позивачем 15 бланків.
Вимогою № 06.1-73/1327 від 05.04.2021 року витребувані від позивача обґрунтовані пояснення, при наданні яких позивач пояснила, що причиною несвоєчасного внесення відомостей про витрачання бланків стало нестабільне Інтернет-з`єднання, проте, доказів на підтвердження зазначеного до пояснень не надала.
Відповідач також не погоджується з твердженнями позивача про несвоєчасне ознайомлення з оскаржуваним наказом, оскільки позивач ознайомлена з оскаржуваним наказом на наступний робочий день після накладення дисциплінарного стягнення на позивача, що підтверджується листом ознайомлення.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року відмовлено у клопотанні відповідача по закриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року закрити підготовче провадження в адміністративній справі № 160/7255/21 та розпочати розгляд справи по суті.
Судове засідання перенесено на 03.08.2021 року, 31.08.2021 року, 02.09.2021 року.
Представники позивача в судовому засіданні 02.09.2021 року позовні вимоги підтримали, позовні вимоги просили задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право заняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 призначено на посаду державного нотаріуса з 04.08.2004 року.
09 березня 2005 року ОСОБА_1 призначено завідуючою Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою з 09 березня 2005 року, що підтверджується копією витягу з наказу № 322-к, копія якого наявна в матеріалах справи.
В ході вивчення стану дотримання нотаріусами Дніпропетровської області п. 2.3 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів щодо строків внесення відомостей про витрачання таких бланків до Реєстру встановлено, зокрема, що завідувачем Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновською Людмилою Григорівною інформація про витрачання 15 (п`ятнадцяти) бланків НМР 837161, НМР 837162, НМР 837173, НМР 837164, НМР 837165, НМР 837166, НМР 837167, НМР 837168, НМР 837169, НМР 837170, НМР 837171, НМР 837172, НМР 837173, НМР 837174, НМР 837175 внесена до Реєстру не в день їх витрачання, чим порушено вимоги п. 2.3 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Витрачання зазначених вище бланків нотаріусом було здійснено 02.03.2021, але внесення відомостей до Реєстру про витрачання 15 бланків було здійснено 03.03.2021.
Вимогою від 05.04.2021 року № 06.1-73/1327 запропоновано позивачу надати пояснення, зокрема, у разі допущення порушення з технічних причин, пов`язаних із відсутністю інтернету, енергопостачання, ремонту комп`ютера тощо та надати офіційні документи, які підтверджуються дані факти; у разі допущення технічної помилки з поясненнями надати копію відповідної сторінки з реєстру для реєстрації нотаріальних дій, на якій мітиться запис про вчинену нотаріальну дію з використанням спеціального бланка нотаріальних документів.
30.04.2021 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято наказ № 585-в/с «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким за несвоєчасне внесення бланків нотаріальних документів відповідно до п. 2.9 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, вирішено, зокрема, притягнути ОСОБА_1 , завідувача Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
З оскаржуваним наказом від 30.04.2021 року позивач ознайомлена 05.05.2021 року, тобто у перший робочий день після винесення оскаржуваного наказу, що підтверджується листом про ознайомлення, копія якого наявна в матеріалах справи.
Не погоджуючись з даним рішенням відповідача та зважаючи на те, що, на думку позивача, даний наказ прийнятий з порушенням приписів чинного законодавства та порушує право позивача на зайняття нотаріальною діяльністю, завідуюча Сьомої дніпровської нотаріальної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Черновська Л.Г., звернулась до суду за захистом своїх прав, що і стало предметом розгляду справи по суті.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин і релевантні їм джерела права.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про нотаріат» встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні. (надалі по тексту також - Закон № 3425-XII)
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Зважаючи на приписи ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, зокрема, вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення.
Наказом Міністерства юстиції України № 2053/5 від 04.11.2009 «Про організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання» затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, який регулює ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів та визначає організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання. (надалі по тексту також Порядок № 2053/5)
Згідно з п. 1.3 Порядку № 2053/5 Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів це електронна база даних, що містить інформацію про: постачання бланків державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам; видані державним та приватним нотаріусам бланки; отримані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами та приватними нотаріусами бланки; передані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, державними та приватними нотаріусами бланки; витрачені і недійсні бланки; здійснені перевірки справжності бланків; видані інформаційні довідки та витяги з Єдиного реєстру.
Постачальник щодня надсилає до Адміністратора інформацію про постачання бланків конторам, архівам, приватним нотаріусам з використанням електронного цифрового підпису. (п. 2.1 Порядку № 2053/5)
Унесення до Єдиного реєстру відомостей про отримання/витрачання бланків здійснюється Реєстраторами в день отримання/витрачання бланка та у суворій послідовності відповідно до порядкових номерів. (п. 2.3 Порядку № 2053/5)
Головне територіальне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні територіальні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі щомісяця не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяця за даними Єдиного реєстру здійснюють такі перевірки: щодо несвоєчасного внесення або невнесення до Єдиного реєстру відомостей про витрачання бланків або недійсні бланки; щодо порушення пункту 10.5 цього Порядку. (п. 2.8 Порядку № 2053/5)
За несвоєчасне внесення або невнесення відомостей про витрачання бланків або недійсні бланки, втрату або викрадення бланків, що сталося з вини державних та приватних нотаріусів, порушення пунктів 9.2 та 10.5 цього Порядку відповідне головне територіальне управління юстиції відповідно до пункту 3 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат» зупиняє діяльність приватного нотаріуса або притягує до дисциплінарної відповідальності державного нотаріуса. (п. 2.9 Порядку № 2053/5)
Отже, за вчинення дій, що полягають у несвоєчасному внесенні або невнесенні відомостей про витрачання бланків або недійсні бланки, втрату або викрадення бланків, передбачено відповідальність для нотаріусів, застосування якої пов`язане не тільки з наявністю факту такого порушення, а й з невід`ємним встановленням вини нотаріуса у таких діях та з перевіркою наявності/відсутності об`єктивних обставин, що унеможливили нотаріуса вчинити визначені законом дії.
Так, п. 1 наказу від 30.04.2021 року притягнуто ОСОБА_1 , завідуючу Сьомої дніпровської нотаріальної контори до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неодноразове порушення правил нотаріального діловодства відповідно до п. 2.9 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів.
Під час судового розгляду справи представник позивача наголошував на тому, що вимогу Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.04.2021 року щодо надання пояснень не отримувала, тому не мала змогу надати пояснення з приводу допущення порушень, які відбулись з технічних причин. Вимога містила зобов`язання надати обґрунтовані пояснення у строк до 09.04.2021 року.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що підтвердженням отримання даної вимоги позивачем є електронний лист з додатками (пояснення від 03.03.2021 року та акт від -3.03.2021 року) від позивача, який було отримано на офіційну електронну адресу Центрального відділу з питань нотаріату управління нотаріату Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 07.04.2021 року. Тобто пояснення від позивача були отримані у строк визначений вимогою.
Таким чином, можна зробити висновок, що позивач була ознайомлена, як з текстом вимоги від 05.04.2021 року, таі і з строком її виконання і своїм правом на надання відповіді скористалась, тому доводи представника позивача стосовно не отримання вимоги від 05.04.2021 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Позивач не заперечує факт порушення строку на один день внесення відомостей про витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів, проте зазначає, що дані обставини зумовлені дією об`єктивних обставин, що не залежали від її волі, а були спричинені короткостроковою втратою Інтернетного зв`язку, що не надало можливості надійти інформації на відповідний сервер.
Крім того, представник позивача під час судового розгляду справи зауважив, що на момент притягнення позивача до відповідальності, відповідач не довів, що Інтернет зв`язок був відсутній, а поклав цей обов`язок на позивача.
Під час розгляду справи суд зобов`язав представника відповідача надати докази на підтвердження відсутності/ наявності або перебоїв в роботі Інтернет зв`язку 02.03.2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд 37 Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровська філія АТ «Укртелеком».
Листом від 19.08.2021 року № 2066-вих-DP-12K420-2021 акціонерне товариство «Укртелеком» Дніпропетровська філія щодо надання послуг інтернету повідомило, що при перевірці всіх фактів, звернень від працівників Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори з приводу перебоїв чи відсутності послуги Інтернет, що знаходиться за адресою: вул. Шевченко, 57, м. Дніпро, 02.03.2021 р. в автоматизованих системах ДФ АТ «Укртелеком» не зафіксовано. Також технічними спеціалістами АТ «Укртелеком» перевірено активні сесії послуги інтернет за цей період та не виявлено їх відсутність, що підтверджує роботу послуги зі сторони АТ «Укртелеком».
Суд звертає увагу, що принцип змагальності сторін в адміністративному судочинстві означає, що кожна сторона повинна надати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які свідчить інша сторона.
Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 року у справі № 906/1222/19 зазначив, що зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє зробити висновок, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Наведенні вище правові висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 04.03.2021 у справі № 908/1879/17 та від 21.04.2021 у справі № 910/701/17.
Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.
Доводи представника позивача, що оскаржуваний наказ від 30.04.2021 року № 585-в/с не коректно сформульований з точки зору нормативної лексики не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на суть правопорушення.
Відповідно до п. 1.4 додатку № 2 до договору «Технічні вимоги до надання послуг» підключення здійснюються за технологією ЕТТР - волоконно-оптичне з`єднання від АТ «Укртелеком» безпосередньо до офісу користувача. Станом на 31.08.2021 року дана технологія волоконно-оптичного з`єднання АТ «Укртелеком» та нотаріальної контори не проведено, тому, на думку представника позивача, у зв`язку з відсутністю відповідного обладнання можливість фіксації збоїв підключення офісу до мережі Інтернет у постачальника АТ «Укртелеком» відсутні.
Підсумовуючи вище викладені твердження представника позивача, суд зазначає, що відсутність відповідного обладнання стосовно можливості фіксації збоїв підключення офісу до мережі Інтернет постачальника АТ «Укртелеком» та якості інтернету не є предметом дослідження у даному спору і представник позивача не володіє такими знаннями для надання технічного висновку чи є можливість у АТ «Укртелеком» встановлювати факт наявності чи відсутності інтернет зв`язку у абонента.
З огляду на те, що АТ «Укртелеком» є підприємством, яке надає та контролює технічний процес подачі інтернет зв`язку своїм абонентам, має у своєму штаті спеціалістів і лише воно уповноважене надавати відповіді щодо наявності чи відсутності інтернет зв`язку за конкретним адресом, у суду не має підстав не враховувати лист відповідь АТ «Укртелеком» від 19.08.2021 року № 2066-вих-DP-12K420-2021.
Стосовно не доведеності відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу належними доказами факту відсутності інтернет зв`язку, як наполягає позивач, то з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не прийнято до уваги поданий позивачем акт про відсутність інтернет зв`язку, оскільки він був складений нею одноособово, а інших доказів йому подано не було, тому він їх і не досліджував.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений самостійною дискрецією щодо збору і оцінки доказів, і суд не вправі в неї втручатись, а лише може надати оцінку правомірності таких дій в розумінні ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на те, що наявні у справі докази, у їх сукупності свідчать про те, що надані відповідачем докази є більш вірогідними, аніж докази, надані позивачем, то суд вважає, що відповідачем за наявності порушень з боку позивача, враховуючи співмірність правопорушення і застосованого заходу дисциплінарного стягнення, враховуючи, що стянення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача правомірно прийняв оскаржуваний наказ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність своїх дій підтверджено належними та допустимими доказами, тому позов задоволенню не підлягає.
Підстави для застосування положень статті 139 КАС України щодо відшкодування судових витрат позивачу у суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 вересня 2021 року.

Суддя С.В. Ніколайчук