Справа № 398/1797/21(2-а/398/33/21)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 398/1797/21(2-а/398/33/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року ( суддя першої інстанції Авраменко О.В.) у справі № 398/1797/21(2-а/398/33/21) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області старший сержант поліції Єпанчінцева Юрія Миколайовича,Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із адміністративним позовом до ГУНП в Кіровоградській області та Поліцейського СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Єпанчінцева Ю.М. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 квітня 2021 року серії «БАА» №889191.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 квітня 2021 року відповідачем відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої Фесенко, цього ж дня о 00 год. 18 хв. по пл. Покровській в м. Олександрії Кіровоградської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21114 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п.п. «б» п. 9.2 ПДР України, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Зазначає, що дійсно 03 квітня 2021 року рухався по просп. Соборному в м. Олександрії Кіровоградської області, з боку пл. Соборної, в напрямку м. Кременчук Полтавської області. При в`їзді на пл. Покровську, де організовано круговий рух, не вмикав покажчик повороту відповідного напрямку, оскільки ані перестроювання, ані повороту, ані розвороту не здійснював, не змінював напрямок руху та продовжував прямолінійний рух з дотриманням вимог п.п. 9.2, 10.4 ПДР.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року у справі №398/1797/21(2-а/398/33/21) в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі заявник посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, з огляду на що відсутні будь-які підстави до притягнення його до адміністративної відповідальності.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час перегляду апеляційної скарги встановлено, що 03 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Єпанчінцевим Ю.М., винесено постанову серії «БАА» №889191.

Так в постанові зазначено, що згідно 03 квітня 2021 року о 00 год. 18 хв. по пл. Покровській в м. Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21114 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п.п. «б» п. 9.2 ПДР України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, а відтак відповідач довів належними та допустимими доказами факт правомірності своєї постанови.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно достатті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 52 Закону № 580-VIII, контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини 2 статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з пунктом 1.9.ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пп. «б» п. 9.2 ПДР України, передбачає, що перед перестроюванням, поворотом або розворотом, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Отже, наведений пункт ПДР України зобов`язує водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Тобто, для забезпечення безпеки дорожнього руху ПДР передбачена вимога, яка зобов`язує водіїв проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху, а також від того, по який дорозі рухається транспортний засіб (по головній чи по другорядній).

Отже, сигнал світловим покажчиком повороту обов`язково повинен подаватися своєчасно та незалежно від наявності інших учасників дорожнього руху. Сигнал лівого повороту подається також перед перестроюванням на ліву полосу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно достатті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 10.4 ПДР передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

З урахуванням долученого до матеріалів справи відео фіксації події, можливо пересвідчитись, що авто позивача після знаку, який вказував на круговий рух, прослідувало в єдино можливому напрямку, не звертаючи ні праворуч ні ліворуч.

Таким чином, напрямок руху при заїзді на перехрестя з круговим рухом визначається дорожньою розміткою і можливий лише в одному напрямку. Дана обставина ще раз підтверджує, що при в`їзді на перехрестя з круговим рухом не потрібно подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, адже не здійснюється ані перестроювання, ані поворот, ані розворот, так як у водія (позивача) можливий виключно єдиний варіант руху - згідно дорожньої розмітки.

Отже, відповідач у справі, приймаючи спірну постанову допустив помилкове трактування фактичних обставин справи, що не враховано судом першої інстанції та привело до прийняття рішення, яке підлягає скасуванню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, в якій крім іншого чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17 .

Таким чином, оскільки відповідач допустив помилкове трактування фактичних обставин справи, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим оскаржувана постанова серії БАА № 889191 від 03 квітня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, суд при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не може визнати дії інспектора поліції такими, що виходять за межі його повноважень, при цьому скасування рішення командира полку про відмову у задоволенні скарги, не створить для позивача жодних юридичних наслідків, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень в публічно-правовому спорі мають бути такими, що створюють юридичні права чи обов`язки, при цьому у розумінні положень норм чинного законодавства вказана відповідь командира не є по своїй суті рішення суб`єкта владних повноважень, враховуючи вище викладене, у задволенні позовних вимог в цій частині слід слід відмовити, оскільки прийняття таких рішення не передбачено ст.286 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом скасування постанову серії БАА № 889191 від 03.04.2021 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням вимог ст.139 КАС України, витрати позивача на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції з позовом, та при подачі апеляційної скарги мають бути відшкодовані за рахунок відповідача- суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року у справі №398/1797/21(2-а/398/33/21) задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2021 року у справі №398/1797/21(2-а/398/33/21) скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області старший сержант поліції Єпанчінцева Юрія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 889191 від 03.04.2021 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1135 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко