Справа № 640/19566/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ № 640/19566/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом адміністративну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64690949, на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не розглянуто та не задоволено заяв боржника про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, призначене на 18.08.2021 року. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64690949. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64690949 та відзив у строк до 09.08.2021 року таким чином, щоб у вказану дату витребувані матеріали знаходились у канцелярії суду.

У судове засідання 18.08.2021 року прибув представник позивача, проте належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

З матеріалів справи судом встановлено, що через канцелярію суду 05.08.2021 року відповідачем подано супровідний лист, в якому зазначено про надання копій матеріалів виконавчого провадження №64690949 по справі №640/19566/21.

Разом з тим, дослідивши матеріали, подані відповідачем, судом встановлено, що останні копій матеріалів виконавчого провадження №64690949, які витребовувалися ухвалою суду від 22.07.2021 року, не містять, в той час, як відповідачем надано: копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 року про відкриття провадження у справі №640/19566/21, заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку про закінчення виконавчого провадження №64690949 від 17.05.2021 року вх.№26831, довіреності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2020 року №1921, заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" з ринку про закінчення виконавчого провадження №64690949 від 03.05.2021 року вх.№2363, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2020 року №1921 повторно, постанови державного виконавця Рабоволюка В.В. від 11.11.2020 року про стягнення виконавчого збору у ВП №63569925.

Таким чином, оскільки матеріали виконавчого провадження №64690949 відсутні, у встановлений ухвалою від 22.07.2021 року строк витребувані документи відповідачем не подано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2021 року витребувано повторно у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №64690949. Належним чином засвідчені копії витребуваних документів зобов`язано подати до канцелярії суду до 30.08.2021 року. Наступне судове засідання призначити на 09.09.2021 року.

Через канцелярію суду 30.08.2021 року відповідачем подано супровідний лист, додатком до якого є матеріали виконавчого провадження №64690949, водночас, правом на подання відзиву відповідач не скористався.

У судове засідання 09.09.2021 року прибув представник позивача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Судом заслухано вступне слово представника позивача, досліджено обставини справи та перевірено їх доказами, та з метою складання повного рішення суду на виконання положень частини першої статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено перерву у судовому засіданні до 15.09.2021 року.

У судове засідання 15.09.2021 року сторони не прибули.

Керуючись частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із відомостями Автоматизованої системи виконавчих провадження, Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено наступне.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка В.В. від 11.11.2020 року у виконавчому провадженні №63569925 стягнуто виконавчий збір з боржника Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» у розмірі 18 892,00 грн.

З метою виконання вказаного виконавчого документа, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка В.В. від 03.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64690949, боржником в якому визначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

З матеріалів виконавчого провадження №64690949 встановлено, що 20.04.2021 року вих.№230-49-73 заступником директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. подано Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву, зареєстровану за вх.№23603 від 03.05.2021 року, про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, таку заяву ідентичного змісту подано повторно за вих. 230-60-113/21 від 12.05.2021 року (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В.

Разом з тим, заяви відповідачем не розглянуто, виконавче провадження №63569925 станом на дату подання позовної заяви до суду, не закінчено.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 5 частиною першою статті 3 Закону №1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Пунктом 4 частини першої статті 39 Закону №1404 встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 39 Закону №1404 постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем, судом встановлено, що заяви заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. від 20.04.2021 року вих.№230-49-73 (вх.№23603 від 03.05.2021 року) та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В. від 12.05.2021 року вих. 230-60-113/21 (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не розглянуто, що відповідачем не спростовано, та свідчить про передчасність вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про провадження» та зобов`язання відповідача невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64690949, на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, суд, в межах предмета доказування, дійшов висновку про :

- визнання протиправною бездіяльності Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не здійснення розгляду заяви заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. від 20.04.2021 року вих.№230-49-73 (вх.№23603 від 03.05.2021 року) та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В. від 12.05.2021 року вих. 230-60-113/21 (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

- зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розгляд заяви заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. від 20.04.2021 року вих.№230-49-73 (вх.№23603 від 03.05.2021 року) та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В. від 12.05.2021 року вих. 230-60-113/21 (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову частково відповідно до обраного судом позивачу способу захисту.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з платіжним дорученням від 21.07.2021 року №2187 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

З огляду на обрання способу захисту порушеного права позивача судом, що є підставою для задоволення позову частково, судовий збір, в розумінні частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає стягненню на користь позивача.

Водночас, суд дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача самостійно у зв`язку із встановленням неправильних дій відповідача, що спричинили цей спір.

Відтак, на підставі частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на користь останнього в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 205, 229, 241-246, 250, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не здійснення розгляду заяви заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. від 20.04.2021 року вих.№230-49-73 (вх.№23603 від 03.05.2021 року) та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В. від 12.05.2021 року вих. 230-60-113/21 (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розгляд заяви заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В. від 20.04.2021 року вих.№230-49-73 (вх.№23603 від 03.05.2021 року) та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКЙ» з ринку Линник Я.В. від 12.05.2021 року вих. 230-60-113/21 (вх. ВДВС 17.05.2021 року №26831) про закінчення виконавчого провадження №64690949 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

4. В решті відмовити.

5. Стягнути на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) суму судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17);

Відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110).

Повне рішення складено 15.09.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна