Справа № 640/18731/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати окремі положення наказу Генерального штабу Збройних Сил України № 264 від 19.07.2019, що стосуються полковника ОСОБА_1 , в т.ч. п. 2, зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України поновити ОСОБА_1 у військовому званні «Полковник»;

- визнати протиправними та скасувати наказ начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) ОСОБА_2 № 487 від 27.09.2019, зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України включити полковника ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України з 19.07.2019;

- визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) ОСОБА_3 №215 від 30.09.2019, зобов`язати військову частину НОМЕР_2 включити полковника ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 19.07.2019 та виплатити усі належні йому відповідно до закону види грошового забезпечення починаючи з 01.07.2019 до моменту набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними та скасовано окремі положення наказу Генерального штабу Збройних Сил України № 264 від 19.07.2019, що стосуються полковника ОСОБА_1 , в т.ч. п. 2, та зобов`язато Генеральний штаб Збройних Сил України поновити ОСОБА_1 у військовому званні «Полковник».

Визнано протиправними та скасовано наказ начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 487 від 27.09.2019 що стосуються полковника ОСОБА_1 .

Зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України включити полковника ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України з 20.07.2019.

Визнано протиправним та скасовано п. 10 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 215 від 30.09.2019.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 поновити полковника ОСОБА_1 на посаді начальника групи напрямків центру поточних операцій військової частини НОМЕР_2 з 20.07.2019 та виплатити усі належні йому відповідно до закону види грошового забезпечення починаючи з 20 липня 2019 року по 15 березня 2021 року.

У подальшому, у липні 2021 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №640/18731/19.

Вказана заява мотивована тим, що відповідачі у справі - Генеральний штаб Збройних Сил України та військова частина НОМЕР_2 на сьогоднішній день добровільно не виконали постанову.

При цьому, позивач звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в справі № 640/18731/19.

Враховуючи, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 на даний час відповідачами не виконана, позивач просить суд зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил україни та Військову частину НОМЕР_2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі №640/18731/19.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання про встановлення судового контролю, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №640/18731/19, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

При цьому, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У даному випадку, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, яка набрала законної сили, зокрема, зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України включити полковника ОСОБА_1 до списків особового складу Збройних Сил України з 20.07.2019, та зобов`язано військову частину НОМЕР_2 поновити полковника ОСОБА_1 на посаді начальника групи напрямків центру поточних операцій військової частини НОМЕР_2 з 20.07.2019 та виплатити усі належні йому відповідно до закону види грошового забезпечення починаючи з 20 липня 2019 року по 15 березня 2021 року.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в справі № 640/18731/19.

З огляду на вказане, Генеральний штаб Збройних Сил України та військова частина НОМЕР_2 з дня набрання судовим рішенням законної сили, зобов`язані були виконати таке рішення суду.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Проте, з часу набрання постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в адміністративній справі № 640/18731/19 законної сили відповідачами не вчинено дій, спрямованих на реальне виконання вказаного судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виконання відповідачами - Генеральним штабом Збройних Сил України та військовою частиною НОМЕР_2 постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в адміністративній справі №640/18731/19, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що звіт суб`єктом владних повноважень подається до суду першої інстанції.

Відповідно, з урахуванням положень ст. 382 КАС України, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачами постанови суду, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права осіб в судовому порядку, заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 311, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил () та військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року в адміністративній справі №640/18731/19 протягом одного місяця після отримання копії даної ухвали.

Попередити Генеральний штаб Збройних Сил та військову частину НОМЕР_2 , що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук