Справа № 640/16368/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді: Черпіцької Л.Т. та суддів Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

· визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виразились у відмові призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 ;

· зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 01.10.2016.

Позовні вимоги мотивовано тим, що органом Пенсійного фонду протиправно, на підставі хибного висновку щодо відсутності у ОСОБА_1 на момент звільнення 30.09.2016 зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України календарної вислуги років, відмовлено у призначенні пенсії відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 12 травня 2021 року позов задоволено:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 01.10.2016;

вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах за вислугу років, оскільки на момент звільнення позивач не набула необхідного стажу, який би обчислювався у календарних роках.

Так, зазначено, що законодавством не закріплено визначення поняття «календарний рік». За посиланням органу Пенсійного фонду кількість календарних років вислуги для призначення пенсії, що встановлена статтею 12 Закону №2262-ХІІ, має відповідати саме кількості календарних років перебування на службі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказано на необґрунтованість доводів апеляційної скарги; наголошено, що відповідно до вимог абзацу другого підпункту «г» пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок №393), до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної пенітенціарної служби України від 30.09.2016 №243/ОС-16 «З особового складу» полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу діяльності кримінально-виконавчої інспекції управління кримінально-виконавчої інспекції, відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України від 23.06.2005 №2713-ІV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон №2713-ІV) та пункту 4 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (у зв`язку зі скороченням штатів) 30.09.2016.

Згідно із наказом від 30.09.2016 №243/ОС-16 вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 19 років 01 місяць 01 день, у пільговому обчисленні - 24 роки 02 місяці 01 день.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2019 року у справі №640/18887/18 Державна пенітенціарна служба України в особі Державної установи «Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України» підготувала та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи на ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Листом від 27.11.2019 №287994/03 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило Державну установу «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та ОСОБА_1 про повернення документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 без виконання, оскільки на день звільнення - 30.09.2016 - у гр. ОСОБА_1 визначена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років для призначення пенсії відсутня.

Вказуючи на протиправність відмови органу Пенсійного фонду у призначенні пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у пільговому зарахуванні набутого позивачем стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується, у тому числі, на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 (К/9901/15011/19).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

В силу пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина четверта 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ).

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 17-1 Закону №2262-ХІІ).

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 3 підпункту «г» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

Крім того, право на пільговий залік вислуги років для осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби передбачене також і Законом №2713-ІV, приписами частини третьої статті 23 якого визначено, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції (частина четверта статті 23 Закону №2713-ІV).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому у частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Натомість, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку №393, полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що у межах спірних правовідносин вислуга років позивача, з врахуванням часу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 22 календарних років та 6 місяців, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача стажу для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Зазначена позиція суду відповідає позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18. Так, у вказаній справі Верховний Суд відступив від правових позицій, викладених у постановах від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17, на які органом Пенсійного фонду зроблено посилання в апеляційній скарзі.

Так, у справі №480/4241/18 Верховним Судом сформовано наступні правові висновки:

· в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

· для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Зважаючи на викладене, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків