Справа № 160/11688/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
14.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови урахування довідки «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідки «Ремонтно - строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 суми пенсії за віком з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з відповідною заявою, а саме з 18.12.2021 року, виплатити недоотримані суми пенсії та продовжити виплату пенсії у відповідному розмірі.
19.07.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача копію матеріалів пенсійної справи позивача.
17.08.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що позивачем до заяви про призначення пенсії надана довідка від 10.09.2019 №302 про заробітну плату для обчислення пенсії, яка видана «Ремонтно-строительном тресте ГлавУНО Иркутской обласной администации» за період з січня 1992 року по грудень1996 року та відповідачем для здійснення перевірки даних вказаної було здійснено запити до Територіального органу Пенсійного фонду України Російської Федерації щодо перевірки первинних документів на підставі яких видана довідка та повідомлено позивача, що після отримання акту перевірки відповідач повернеться до розгляду питання щодо перерахунку пенсії. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує з 08.01.2020 року пенсію за віком на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №160/6517/20, яка обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачем до заяви про призначення пенсії була надана довідка від 10.09.2019 №302 про заробітну плату для обчислення пенсії, яка видана «Ремонтно-строительном тресте ГлавУНО Иркутской обласной администации» за період з січня 1992 року по грудень1996 року.
Листом від 14.01.2020 № 81/02-42/51 Чечелівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) було направлено запит до Територіального органу Пенсійного фонду Російської Федерації щодо перевірки первинних документів я підставі яких видана довідка.
02.03.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №6278-1971/Ф-01/8-0400/21, у відповідь на звернення позивача, повідомлено, що довідка про заробітну плату від 10.09.2019 року №302 підлягає перевірці, після проведення зазначеної перевірки та надходження акту буде вирішено питання про перерахунок пенсії позивача.
Позивач вважає протиправними дії відповідача, щодо відмови у врахуванні довідки «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Приписами частин 2, 3 статті 6 Угоди встановлено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Зі змісту викладеного слідує, що Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а тому, і заробіток за відповідний період слід включати при обчисленні пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року у справі №160/6517/20, яке набрало законної сили 02.10.2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, та вирішено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невключення ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи в «Ремонтно-строительном тресте ГлавУНО Иркутской областной администрации» з 17.03.1989 року по 25.12.2001 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в «Ремонтно-строительном тресте ГлавУНО Иркутской областной администрации» з 17.03.1989 року по 25.12.2001 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком після досягнення віку 60 років з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме: з 08.01.2020 року.

- у іншій частині позовних вимог відмовити.

Таким чином, заробіток за вказані періоди, також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Судом встановлено, що довідка «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки містить відомості про заробітну плату позивача на підприємстві в Російській Федерації.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Приписами частини 3 статті 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону №1058-IV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Суд зазначає, що дії пенсійного органу стосовно направлення запиту та перевірки інформації, поданої для призначення пенсії, передбачені законодавством та належать до його компетенції.

Так, відповідачем зазначено, що ним направлено запити до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо проведення звірки достовірності видачі довідки про заробітну плату. Проте відповідь не надійшла.

При цьому суд зазначає, що виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування довідки.

Суд вважає, що відповідач неправомірно обмежився запитом до пенсійного органу Російської Федерації та на підставі наданого листа (мотивованого не відсутністю підтверджуючих документів, а тим, що іноземний орган не володіє відомостями про місцезнаходження документів в зв`язку з процесом ліквідації товариства) позбавив позивача права на належне обчислення розміру пенсії.

Будь-яких посилань на невідповідність довідки чинному законодавству (або її недостовірності) відповідач не навів, а відсутність документів підприємства, на якому працював пенсіонер, не може бути підставою для настання для нього несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №348/463/17 та від 13.02.2020 у справі №523/19088/16-а.

У спірному випадку позивач не може бути позбавлений права на обчислення пенсії через неможливість перевірки достовірності довідки органом пенсійного фонду Російської Федерації, тобто, у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача.

Суд зазначає, що довідка «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року, яка була надана позивачем, на цей час є дійсною, відсутні відомості про її скасування уповноваженими органами або визнання нечинною (недійсною).

Відсутність у відповідача даних підприємства іншої держави про сплату ним страхових внесків для нарахування пенсії або відомості про сплату внесків не у повному обсязі не може бути підставою для позбавлення особи права на зарахування стажу роботи або врахування розміру виплаченої йому заробітної плати.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Твердження відповідача про те, що довідка «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року не відповідають формі довідки про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії, передбаченої додатком 1 до Порядку №22-1 суд оцінює критично, оскільки вони видані відповідно до форми, затвердженої законодавством країни, де працював позивач.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови врахування довідки «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з 08.01.2020 року (з дати призначення), з урахуванням вказаної довідки.

Щодо вимог в частині здійснення перерахунку з 18.12.2021 року, так, як вказана дата, ще не наступила, суд вважає, що позивачем помилково зазначено таку дату.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити недоотримані суми пенсії та продовжити виплату пенси у відповідному розмірі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи, що права позивача в частині перерахунку та виплати на підставі довідки пенсії на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки перерахунок та виплату такої пенсії не проведено, то суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №030810069 від 13.07.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 454,00 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у врахуванні довідки «Ремонтно-строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за віком з 08.01.2020 року (з дати призначення), з урахуванням довідки «Ремонтно - строительного треста ГлавУНО» № 302 від 10.09.2019 року за період роботи з 1992 по 1996 роки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв