Справа № 240/1027/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 240/1027/21

14 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Драчук Т. О.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку

29.07.2021 на адресу суду надійшла заява від відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав своєчасного звернення з апеляційною скаргою вперше та направленням платіжного доручення 21.05.2021 на адресу суду.

Досліджуючи дану заяву колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з матеріалами справи, оскаржуване рішення прийняте 05.03.2021.

Повний текст оскаржуваного рішення складений 05.03.2021.

Дана справа відносить до окремих категорій термінових адміністративних справ і згідно з ч.6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Надіслано апелянту повний текст оскаржуваного рішення 05.03.2021. Отримано апелянтом копію повного тексту оскаржуваного рішення 05.03.2021 та зареєстровано за номером вхідної кореспонденції 9253/21 (а.с.91).

Апеляційна скарга (вперше) була подана до суду 16.03.2021, що вбачається з штемпеля на конверті в якому надійшла апеляційна скарга (а.с.102).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки скаржником не додано документ про сплату судового збору та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення зазначеної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27 квітня 2021 року задоволено клопотання Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) про продовження строку для сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання даної ухвали. Вказану ухвалу апелянтом отримано 30.04.2021. Отже, останнім днем на усунення недоліків є 11.05.2021.

У визначений судом строк скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув, відтак ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 21.05.2021, що вбачається з платіжного доручення №4338 сформованого 13.05.2021. Надіслано до суду платіжне доручення №4338 - 21.05.2021.

Вказану ухвалу апелянтом отримано 24.05.2021.

Апеляційна скарга (вдруге) була подана до суду 09.06.2021, що вбачається з трек-номеру та штемпелю на конверті в якому надійшла апеляційна скарга. Тобто, з пропуском строку на її подання.

В свою чергу, згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи та органи місцевого самоврядування загалом, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також, колегія суддів враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Разом з тим, як неодноразово зазначав Верховний Суд, - якщо особа діє як суб`єкт владних повноважень і фінансується з державного бюджету України, в тому числі в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів, повинна створити належні фінансові можливості і передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Крім того, згідно з ч.1,3 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

А тому, відсутність коштів на рахунку відповідача не може бути аргументованою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що дійсно апелянт після повернення апеляційної скарги не обмежений звернутись до суду повторно з апеляційною скаргою на те саме судове рішення, однак дане звернення має бути в межах строку на апеляційне оскарження.

Щодо доводів своєчасного звернення вперше, колегія суддів зазначає, що при первинному зверненні апеляційна скарга мала недоліки в частині судового збору, які апелянтом не було своєчасно усунено, а тому посилання на своєчасність звернення з апеляційною скаргою вперше не є обґрунтованим. Крім того, при подання апеляційної скарги вперше та з урахуванням ухвали про продовження строку на усунення недоліків, апелянт мав подати докази сплати судового збору до 11.05.2021, а фактично сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги на 10 днів пізніше, що є достатньо значним строком в межах даної категорії справ.

Також, колегія суддів зазначає, що строк в 16 днів (з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою) не може вважатись незначним строком пропуску на звернення до суду (подання апеляційної скарги). Крім того, як вже зазначалось судом дана справа відноситься до окремих категорій термінових адміністративних справ. В свою чергу, апелянт не навів причини зволікання протягом вказаних 16 днів, ні в апеляційній скарзі, ні при поданні заяви про поновлення.

Разом з цим, як вже зазначалось судом, обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує. Тобто, реалізація апелянтом права на звернення до суду з апеляційною скаргою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи зазначене, а також те, що станом на 13.09.2021 апелянтом вимоги ухвали не виконанні, належних та достатніх клопотань до суду не подано, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до Житомирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Драчук Т. О.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.