Справа № 540/1433/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1433/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому просив:

визнати протиправною дію/бездіяльність, яка виражається у не складенні посадовими особами Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актів, передбачених пунктом 10 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстровано в Мінюсті України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, при виконанні судових рішень немайнового характеру у виконавчих провадженнях за № 62988705, № 62988467, 62988579, № 60953357.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року залишено без змін у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року за нововиявленими або виключними обставинами.

Заявник просив прийняти по справі нове рішення, яким повністю задовольнити позов та клопотання, що подані одночасно з позовом, про повернення сплаченого судового збору.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем подано відзив до суду, який містить завідомо неправдиві покази, наявність яких є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, які зазначені у ст. 361 КАС України: завідомо неправдивих письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Заявник вказує, що на своє звернення до гарячої лінії Уряду України отримав відповідь з тлумаченням п. 10 Інструкції №512/5, інформація про що є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Оскільки офіційна позиція Мінюсту України викладена у відповіді на звернення, є повністю протилежна поданому відзиву по справі, зазначені у справі виконавчі провадження закінчені саме "за фактичним виконання", а тому складання акту в цих випадках є обов`язковим для державних виконавців, наявність підписів сторін виконавчого провадження є обов`язковою умовою складання акту, а також обов`язкова наявність інформації у акті про кількість складених примірників та кому вони були надіслані.

04 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому відповідач вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що лист управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про надання відповіді від 23.06.2021 № Д-328/03.21/03-39 не являється нововиявленими або виключними обставинами, не стосується виконавчих проваджень № 62988705, 62988467, 62988579, 60953357, не впливає на хід виконання цих виконавчих проваджень, та не є підставою для перегляду судового рішення від 29.04.2021 у справі № 540/1433/2021.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, просить увалу суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги, подані заяви та клопотання. Зокрема, апелянт зазначає, що суду слід було з`ясувати чи є виконавчі провадження №62988705, №62988467, №62988579, №60953357 немайновими та чи закінчені вони з фактичним виконанням. Суд не з`ясував, яке з двох різних тлумачень п. 10 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень є хибним, а також чи мав можливість позивач отримати відзив від відповідача і надати відповідь на нього. Судом також не з`ясовано чи проведена керівництвом власна перевірка вказаних виконавчих проваджень. Відповідачем не доведено, що інформація відповіді за інформаційним запитом не є істотною для даної справи обставиною, а також, що п.10 Інструкції не має відношення до вищевказаних виконавчих проваджень. Питання щодо доплати судового збору мало бути вирішено перед відкриттям провадження шляхом надання часу для усунення недоліку у відповідній ухвалі без руху, а не стягненням в оскаржуваній ухвалі. Відповідь на інформаційний запит позивача надана під контролем Мінюсту України і є його офіційної позицією в даному питанні.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та невідомість юридичного факту на момент розгляду справи та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. Позивачем не надано до суду вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили про те, що відзив на позовну заяву містить неправдиві покази. Також суд зазначив, що в даному випадку під час звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід було сплатити судовий збір в розмірі 1362,00 грн, а тому з врахуванням факту сплати ОСОБА_1 980,00 грн, судом стягнено різницю 382,00 грн.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лиш перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу (факультативна стадія), під час якої суд, що ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, або осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Законодавство, в тому числі і КАС України, не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Слід зазначити, що під нововиявленими обставинами розуміють факти, якими можуть бути: скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.

З огляду на викладене можна дійти висновку, що сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До того ж судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 КАС України, відсутні.

На думку колегії суддів, обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не відповідають критеріям, які визначені нормами КАС України з огляду на таке.

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Мінюсту (м. Дніпро) від 23.06.2021 надано відповідь щодо запиту позивача про роз`яснення п. 10 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В даній відповіді вказано, що до повноважень Управління не відноситься надання роз`яснень чинного законодавства про виконавче провадження.

Щодо дії п. 10 розділу ІХ Інструкції №512/5, то даним розділом визначено загальний порядок виконання усіх рішень зобов`язального характеру, що передбачено ст. 63-67 Закону.

Пунктом 10 розділу ІХ Інструкції №512/5 передбачено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

У відповіді звертається увага, що дана норма стосується закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та тільки у даному випадку складення акту є обов`язковим та він повинен бути підписаний сторонами виконавчого провадження.

Проаналізувавши доводи заявника та відповідь від 23.06.2021 вбачається, що останній вважає її доказом, який спростовує встановлені судами по справі №540/1433/21 правові висновки про те, що п. 10 розділу ІХ Інструкції №512/5 слід застосовувати при виконанні рішень немайнового характеру, пов`язаних саме із побаченнями з дитиною, а не при виконанні усіх рішень зобов`язального характеру.

Судова колегія звертає увагу, що відповідь від 23.06.2021 не містить інформацію про нововиявлені обставини у розумінні вимог статті 361 КАС України та не є такою обставиною по своїй суті.

Вірними є доводи відповідача, що відповідь від 23.06.2021 не стосується виконавчих проваджень №62988705, №62988467, №62988579, №60953357 та не впливає на хід їх виконання.

В свою чергу, незгода з правовою позицією суду є підставою для оскарження рішення до вищої інстанції, а не звернення із завою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги зводяться до перегляду рішень судів по даній справі по суті, а тому вони є належними для обґрунтування відповідної касаційної скарги.

Доводи, що органом ДВС подано завідома неправдивий доказ, а саме відповідний відзив є помилковими, оскільки останній неможливо вважати доказом, так як він є заявою по суті справи із запереченнями проти позову, яким надано оцінку в рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року залишено без змін.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивачем не надано до суду вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили про те, що відзив на позовну заяву містить неправдиві покази.

Доводи апелянта, що у випадку недоплати судового збору суд перед відкриттям провадження мав прийняти ухвалу без руху, в якій визначити необхідну суму до сплати є вірними.

Матеріали справи підтверджують, що при подачі заяви за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 сплатив 980,00 грн (т.2, а.с. 5).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становило 1362,00 грн.

Судова колегія враховує, що позивачем при зверненні із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами сплачено судовий збір майже в повному обсязі, а тому дії суду щодо відкриття провадження можна оцінити як забезпечення ОСОБА_1 належного та своєчасного доступу до правосуддя.

При цьому, стягнення з позивача суми недоплати 382,00 грн не виходить за межі розміру судового збору, який він мав сплатити згідно п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а тому не порушує права останнього.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 320, 322, 325, 328, 329, 369 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко