Справа № 140/6590/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6590/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС (категорія 3).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.12.1994 встановлено факт постійного проживання на забрудненій території (категорія 3) ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 більше трьох років в с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області.

В грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

Проте, листом від 06.01.2021 № 0300-0304-8/585 відповідач повідомив про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії з надуманих підстав.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, внаслідок якої позбавлено права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 16).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 21.07.2021 (а. с. 19-20) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позивач немає права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, оскільки згідно із довідкою Ворокомлівської сільської ради від 22.06.2018 № 937 ОСОБА_2 з 08.01.1990 по 17.12.1992 проживав у с. Ворокомле Камінь-Каширського району, тобто період його проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 11 місяців 19 днів.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.12.1994 встановлено факт постійного проживання на забрудненій території (категорія 3) ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 більше трьох років в с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області (а. с. 8).

23.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ (а. с. 9-10).

Листом від 06.01.2021 № 0300-0304-8/585, у відповідь на вказану заяву, відповідач повідомив позивача про прийняте рішення відмовити у призначенні пенсії з тих підстав, що період його проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить 2 роки 11 місяців 19 днів (а. с. 11).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

З листа ГУ ПФУ у Волинській області від 06.01.2021 № 0300-0304-8/585 вбачається, що період проживання позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить 2 роки 11 місяців 19 днів, тому права на пенсію відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ позивач не має.

Суд не погоджується із такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Так, рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.12.1994 встановлено факт постійного проживання на забрудненій території (категорія 3) ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 більше трьох років в с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області (а. с. 8).

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: обов`язковість судового рішення.

Проте, в порушення такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судового рішення, відповідач, при розгляді заяви ОСОБА_1 від 23.12.2020 про призначення пенсії, безпідставно не врахував рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.12.1994, яким встановлено факт постійного проживання на забрудненій території (категорія 3) ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 більше трьох років в с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує правову позицію, викладену, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 21.11.2006 № 21-1048во06, від 04.09.2015 № 690/23/15, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 17.05.2021 у справі № 398/494/17, відповідно до якої єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Суд звертає увагу, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), про що йому видано посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 7), а вказане посвідчення видається, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Таким чином, наявність у позивача посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 , разом із рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.12.1994 спростовує доводи відповідача про те, що станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з тієї підстави, що станом на 01.01.1993 період проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення становить менше трьох років.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, враховуючи також, що позивач фактично оскаржує не бездіяльність, а дії відповідача про відмову у призначенні пенсії, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії (з тієї підстави, що станом на 01.01.1993 період проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення становить менше трьох років), у зв`язку із чим, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, позовні вимоги зобов`язального характеру належить задовольнити частково шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.12.2020 про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні вимоги про зобов`язання саме призначити вказану пенсію, оскільки позивач не надав суду документів, які підтверджують наявність достатнього страхового стажу для призначення пенсії, а у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 06.01.2021 № 0300-0304-8/585 відсутні дані про страховий стаж позивача, що позбавляє суд можливості перевірити наявність усіх необхідних умов для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений квитанцією від 23.06.2021 № в сумі 908,00 грн. (а. с. 3, 15), пропорційно до задоволених вимог в розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) від 23 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх