Справа № 465/397/21
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до УПП у місті Львові ДПП про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи свої вимоги наступним.

ОСОБА_1 06.01.2021 р. притягнуто до адміністративної відповідальності у виді винесення постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р. зазначено, що 06.01.2021 р. о 08:48 год. у м. Львові на пл. Двірцевій, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz GL 350 BHO711MP, здійснив рух по тротуару та здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходам залишилось менше 2 метрів, а саме 1 м 30 см., чим порушив вимогу п.11.13, 15.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП..

Позивач вважає вищевказану постанову необґрунтованою, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 06.01.2020 року прибув за адресою, зазначеною в постанові, з метою зустрічі батьків. Рухаючись по пл. Двірцева, у позивача виникла підозра на низький тиск у шинах. Для з`ясування даної обставини, ОСОБА_1 здійснив зупинку. В момент зупинки до позивача підійшов інспектор УПП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 та зазначив, нібито ОСОБА_1 порушив п. 11.13, 15.10.б. ПДР України та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р. Проте, вбачається, що єдиним доказом, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Однак, позивач зазначає, що жодні заміри лейтенантом поліції ОСОБА_2 не проводились. Крім того, зупинка була здійснена на 1,5 2 хв. для візуального огляду авто, а подальше знаходження транспортного засобу на тротуарі відбувалось внаслідок звернення до позивача працівника патрульної поліції. Елемент догори, де здійснено зупинку транспортного засобу Mercedes Benz GL 350 BHO711MP не відповідає вимогам будівельних норм до тротуару та навіть візуально не може сприйматись учасниками руху як тротуар. Крім того, зупинка автомобіля на площі Двірцева, 1 не чинила перешкоди для інших учасників дорожнього руху. Позивач звертає увагу суду на те, що патрульний поліцейський не ознайомлював позивача з його правами та обов`язками, не навів жодного доказу в обґрунтування законності винесеної постанови та накладення адміністративного стягнення. Враховуючи вищевказані обставини, просить суд задовольнити позовні вимоги, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р. про адміністративне правопорушення. Крім того, просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Представник відповідача подав до суду 14.04.2021 р. та 21.04.2021 р. клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу у справі №465/397/21. Зазначає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу 5 000 грн. майже у 19 разів перевищує ціну позову. Розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Крім того, витрати на правничу допомогу повинні бути документально підтверджені. Враховуючи вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Представник позивача у свою чергу подала заяву про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. на користь позивача.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото - чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У відповідності до вимог ст.205 КАС України суд вирішує проводити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно копії постанови серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р., 06.01.2021 р. о 08:48 год. у м. Львові на пл. Двірцевій, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz GL 350 BHO711MP, здійснив рух по тротуару та здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходам залишилось менше 2 метрів, а саме 1 м 30 см., чим порушив вимогу п.11.13, 15.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. На позивача даною постановою накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до адміністративного суду,якщо вважає,що рішенням,дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права,свободи або законні інтереси,і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надано.

Згідно ч. 1 ст.122 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовими запереченнями, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем під час подачі до суду заяви про стягнення витрат на правову допомогу від 18.05.2021 р. було додано договір-доручення про надання правової допомоги, оригінал розрахунку розміру правової допомоги, оригінал акту здавання-приймання робіт, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Статтею 286 КАС України не передбачає права суду першої інстанції визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми, суд вважає, що визнання дій інспектора протиправними при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності додаткового вирішення не потребують, оскільки скасування постанови включає в себе і перевірку дій інспектора при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім того, оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень, відтак з відповідачів належить стягнути на користь позивача суму вказаного судового збору у відповідності до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 229, 241, 286 КАС України, статтями 122, 268 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги задовольнити частково.

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії ЕАН №3635209 від 06.01.2021 р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП - скасувати.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 оплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

У решті вимог відмовити.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м.Львів, вул. Перфецького,19; ).

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.