Справа № 320/9907/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9907/20 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Строяновської О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису, за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» (далі - позивач, ВРКП «Вишгородтепломережа») звернулось у суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області) про визнання протиправним та скасування приписа № 15 від 28 вересня 2020 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що ВРКП «Вишгородтепломережа», починаючи з 01 травня 2019 року не мало права застосовувати рішення Вишгородської районної ради від 20 серпня 2019 року № 649-39-VII, від 12 грудня 2019 року № 698-41-VII та від 20 лютого 2020 року №777-43-VII в частині тарифів для населення, оскільки на момент прийняття цих рішень був уже чинним Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачає необхідність укладення нових договорів про надання комунальних послуг між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону, тобто з 01 травня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що відповідач у акті перевірки дійшов безпідставного висновку щодо неправомірного застосування ВРКП «Вишгородтепломережа» тарифів для населення на підставі рішень Вишгородської районної ради від від 20 серпня 2019 року № 649-39-VII, від 12 грудня 2019 року № 698-41-VII та від 20 лютого 2020 року №777-43-VII, якими встановлювалися скориговані тарифи на послугу з централізованого опалення, оскільки вказані рішення є чинними. Позивач стверджує, що підприємством повністю дотримано вимоги чинного законодавства при нарахуванні споживачам плати за надані послуги, зокрема і в частині застосування тарифів для населення.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що ВРКП «Вишгородтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в м. Вишгород та Вишгородському районі.

Рішенням Вишгородської районної ради від 29 листопада 2018 року № 502-33-VII встановлено тарифи на теплову енергію з централізованого опалення для потреб населення в наступних розмірах: на теплову енергію - 1314,86 грн/Гкал (без ПДВ); на послуги з централізованого опалення з будинковим та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1597,3 1 грн/Гкал (з ПДВ), без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 49,71 грн/м2 (з ПДВ).

Рішенням Вишгородської районної ради від 20 серпня 2019 року №649-39-VII встановлено скориговані тарифи на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для населення в наступних розмірах: на теплову енергію (без ПДВ) - 1443,87 грн за 1Гкал; на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1752,12 грн/Гкал (з ПДВ), без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 54,53 грн/м2 (з ПДВ).

Зазначені тарифи введені в дію підприємством з 01 листопада 2019 року.

Рішенням Вишгородської районної ради від 12 грудня 2019 року № 698-41-VII встановлено скориговані тарифи на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для населення в наступних розмірах: на теплову енергію (без ПДВ) - 1365,00 грн за 1Гкал; на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1657,47 грн/Гкал (з ПДВ), без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 51,59 грн/м2 (з ПДВ).

Зазначені тарифи введені в дію підприємством з 06 січня 2020 року.

Рішенням Вишгородської районної ради від 20 лютого 2020 року № 777-43-VII встановлено скориговані тарифи на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для населення в наступних розмірах: на теплову енергію (без ПДВ) -1235,99 грн за 1Гкал; на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії -1502,66 грн/Гкал (з ПДВ), без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 46,77 грн./м2 (з ПДВ).

На підставі колективного звернення мешканців корпусу 4 будинку № 1А по вулиці Кургузова в місті Вишгород від 02 вересня 2020 року № КО-1141-20 та погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 04 вересня 2020 року №16.2-6/2/13421 про проведення позапланової перевірки ВРКП «Вишгородтепломережа» ГУ Держпродспоживслужби в Київській області в період з 21 вересня 2020 року по 02 жовтня 2020 року здійснено позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів).

Під час перевірки, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області винесені вимоги про надання інформації від 21 вересня 2020 року та № 3 від 23 вересня 2020 року, які у ці ж дні отримав директор ВРКП «Вишгородтепломережа».

За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування та встановлення державних регульованих цін від 23 вересня 2020 року № 41 відносно ВРКП «Вишгородтепломережа» та керівнику підприємства Таран О.В. винесено припис від 28 вересня 2020 року №15 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У ході перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Київській області встановлено порушення ВРКП «Вишгородтепломережа» вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ та Порядка формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», в редакції постанови Кабінета Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 291, (далі - Порядок № 869).

Як зазначено в акті перевірки, відповідно до постанови Кабінета Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869 (в редакції від 03 січня 2019 року, яка вступила в дію з 01 травня 2019 року) після 01 травня 2019 року у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо встановлення (у тому числі за результатами коригування) тарифу на послугу з централізованого опалення, що надавалася ВРКП «Вишгородтепломережа» за відповідними договорами, укладеними до 01 травня 2019 року. Під час перевірки, підприємством не були надані копії договорів із споживачами про надання послуг з постачання теплової енергії за правилами, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VІІІ, та відповідно до типових договорів, затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

Тобто, в умовах дії договорів про надання послуги з централізованого опалення, що укладалися до 01 травня 2019 року, до споживачів повинні застосовувались тарифи, встановлені відповідними уповноваженими органами до 01 травня 2019 року.

Таким чином, ВРКП «Вишгородтепломережа» порушено пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ, частину 3 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та Порядок № 869 (в редакції від 03 січня 2019 року), в результаті чого ВРКП «Вишгородтепломережа» в період з 01 листопада 2019 року по 06 квітня 2020 року було необґрунтовано нараховано суму споживачам /мешканцями будинку № 1-А, корпус № 4, по вул. Кургузова, м. Вишгород за послугу з централізованого опалення у розмірі 60857,12 грн. та не було здійснено перерахунків необґрунтовано нарахованої плати за надані послуги з централізованого опалення.

На підставі наведених вище висновків акта перевірки відповідачем складено припис від 28 вересня 2020 року №15 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, яким вимагалось ВРКП «Вишгородтепломережа» в термін до 01 листопада 2020 року усунути виявлені порушення.

Не погоджуючись з вказаним приписом, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог Закону України № 2189-VIII, Порядку № 869 є безпідставними.

Колегія суддів з таким висновку суду погоджується.

За змістом статті 16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21 червня 2012 року №5007-VI (далі - Закон України № 5007-VI), органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно пункта 1 Постанови Кабінета Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), поклавши на Службу, що утворюється, функції, зокрема, із здійснення державного контролю за дотриманням вимог щодо формування, становлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 1 Положення про Держпродспоживслужбу, затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667), визначено, що Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику, зокрема, з контролю за цінами.

Відповідно до пункта 3 Положення № 667, одним з основних завдань Держпродспоживслужби є, зокрема, реалізація державної політики з контролю за цінами та здійснення відповідно до закону державного нагляду за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення № 667).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05 квітня 2007 року (далі - Закон України № 877-V).

Статтею 1 Закону України № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 8 статті 7 цього Закону визначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до пункта 7 частини 1 статті 18 Закону України № 5007-VI уповноважені органи мають право надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, який набрав чинності 10 грудня 2017 року та вводиться в дію поетапно з 01 січня 2019 року та з 01 травня 2019 року (далі - Закон України № 2189-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, згідно зі статутом ВРКП «Вишгородтепломережа» засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Вишгородського району, засновником якого є Вишгородська районна рада.

Відповідачем зазначено, що Вишгородська районна рада фактично встановила тарифи для населення на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води після 01 травня 2019 року, тобто після введення в дію Закону України № 2189-VІІІ.

Ураховуючи особливості перехідного періоду, а саме - періоду від моменту введення в дію Закону №2189-VІІІ (01 травня 2019 року) до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення його в дію. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Істотними умовами договору є розмір тарифів за наданні послуги.

З огляду на викладене, відповідач стверджував, що розміри тарифів, передбачені діючими договорами, також не можуть змінюватися. Рішення Вишгородської районної ради від 20 лютого 2020 року № 777-43-VII, на підставі якого позивач наразі здійснює обчислення вартості комунальних послуг, було прийнято Вишгородською районною радою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 квітня 2004 року №1875-ІV, Порядку № 869, в редакції, яка була чинна на час прийняття рішення. Станом на липень 2019 року у наведені вище нормативно-правові акти були внесені зміни і вже діяв Закон України №2189-VIII та Порядок № 869, в редакції постанови № 291 від 03 квітня 2019 року.

Виходячи з наведеного, відповідачем зроблено висновок про те, що Вишгородська районна рада та ВРКП «Вишгородтепломережа» не мали законних підстав після 01 травня 2019 року формувати, встановлювати та застосовувати тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що, у свою чергу, призвело до порушення позивачем вимог Закону України № 2189-VIII, Порядку № 869, в редакції постанови № 291 від 03 квітня 2019 року.

Однак, колегія суддів з такими висновками відповідача погодитись не може, з огляду на наступне.

Практична реалізація нововведень, передбачених Законом України № 2189-VIII, можлива за умови укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними цим Законом.

У відповідності до пункту 4 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону, питання укладання нових договорів з мешканцями багатоквартирних будинків було перенесено на строк вирішення не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 цього ж Розділу було передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Як свідчать матеріали справи, у ВРКП «Вишгородтепломережа» діють виключно договори про надання комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення, що були укладені до введення в дію Закону України № 2189-VIII і зберігають чинність на умовах, передбаченими такими договорами.

Умови договорів, які були укладені до введення в дію Закону України № 2189-VIII, визначені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінета Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі - Правила № 630).

Згідно з пунктом 1 Правил № 630, ці правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних: послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У відповідності до пункта 2 Правил № 630 централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання

Згідно з типовим договором, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені до говором.

Згідно із статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Позивач згідно зі статутними документами є комунальним підприємством, заснованим на майні, що є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищ і міст Вишгородського району.

Рішеннями Вишгородської районної ради встановлено скориговані тарифи, зокрема, на послугу з централізованого опалення для населення.

Наявність комунальної послуги - централізоване опалення було передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 квітня 2004 року №1875-ІV, тобто Законом, який діяв до 01 травня 2019 року.

Тобто, були скориговані тарифи на послугу, яка передбачена до введення в дію Закону України № 2189-VIII.

Отже, стверджувати, що при виконанні рішень Вишгородської районної ради та під час дії договорів про надання комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення, що були укладені до введення в дію Закону України № 2189-VIII, позивач порушив норми цього Закону є необґрунтованим.

Усі вищевказані рішення Вишгородської районної ради нечинними не визнавалися та не скасовувалися, а тому є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території в силу імперативу, встановленого статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

До того ж, норми Закону України № 2189-VIII не забороняють органам місцевого самоврядування встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, які передбачені договорами до введення в дію цього Закону.

Доводи відповідача про те, що позивач при розрахунках з населенням з 01 листопада 2019 року має застосовувати тарифи, встановлені рішенням Вишгородської районної ради від 29 листопада 2018 року № 502-33-VII замість тарифів, визначених наступними рішеннями Вишгородської районної ради, колегія суддів уважає необґрунтованими, оскільки цим самим надається пріоритет одному з рівноцінних рішень та за відсутності будь-яких визначених законом на це підстав.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог Закону України №2189-VIII, Порядку № 869, в редакції від 03 квітня 2019 року.

Ураховуючи критерії, закріплені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, яким має відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено їх дотримання під час прийняття оскаржуваного рішення, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька