Справа № 380/9098/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9098/20 пров. № А/857/10614/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, ухвалене суддею Каленюк Ж.В. у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/9098/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 43459,32 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що сума грошового зобов`язання є неузгодженою, оскільки позивач не отримав податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено це грошове зобов`язання.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, Головне управління ДПС у Львівській області, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що 22 квітня 2020 року прийняв податкові повідомлення-рішення, якими визначив відповідачу грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та застосував штрафні санкції за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік. Вказані рішення надіслав на податкову адресу відповідача, однак лист із вказаними рішеннями повернувся на адресу позивача із відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на норму 42 ПК України, позивач вважає, що такі рішення є належно врученими адресату. Тому позивач вважає, що нараховані відповідачу грошові зобов`язання є узгодженими та вчасно не сплаченими, внаслідок чого у відповідача утворився податковий борг.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у період з 24 по 28 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області провело документальну позапланову перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, за результатами якої склало акт перевірки від 28 лютого 2020 року № 413/33.6-03/ НОМЕР_1 .

У акті перевірки позивач зафіксував, що у 2016 році відповідач отримав дохід внаслідок спадкування житлового будинку та грошових заощаджень на загальну суму 406702,65 грн, які не задекларував та податок на доходи фізичних осіб і військовий збір не сплатив. Також в ході перевірки відповідач встановив, що відповідач не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Відповідно до висновків акта перевірки відповідач порушив:

- підпункт 164.2.10 пункту 164.2 статті 164, пункт 167.2 статті 167, підпункт 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 20335,13 грн;

- підпункт 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 , підпункт «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 ПК України - не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік (термін подання - до 01 травня року, що настає за звітним);

- підпункт 1.1, 1.3, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір у сумі 6100,54 грн.

На підставі акта перевірки позивач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № про нарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 25418,91 грн (з них 20335,13 грн основного платежу та 5083,78 грн штрафних санкцій);

- № про нарахування грошового зобов`язання з військового збору у сумі 7625,68 грн (з них 6100,54 грн основного платежу та 1525,14 грн штрафних санкцій).

- № , яким визначено штрафні санкції у сумі 170,00 грн за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

За несплату грошових зобов`язань, згідно з податковими повідомленнями-рішеннями відповідачу нараховано пеню у сумі 2364,17 грн з військового збору та 7880,56 грн з податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області від 15 вересня 2020 року № 7475/9/13-01-13-04, у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у сумі 43459,32 грн: 9989,85 грн з військового збору та 33469,47 грн з податку на доходи фізичних осіб.

11 червня 2020 року позивач сформував та надіслав відповідачу для сплати боргу податкову вимогу від 06 травня 2020 року № 90949-51. Вимога повернута відділенням поштового зв`язку 14 липня 2020 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України установлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Правила надіслання податкових повідомлень-рішень визначені пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції закону до 23 травня 2020 року). Так податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Отже, з наведених правових норм слідує, що обов`язок платника податків сплатити визначене у податковому повідомленні-рішенні грошове зобов`язання виникає після отримання такого повідомлення-рішення. З днем отримання податкового повідомлення-рішення пов`язаний не лише перебіг строку для сплати грошового зобов`язання, а й для оскарження самого рішення. Після спливу 10-денного строку, встановленого для сплати грошового зобов`язання (якщо платник не розпочав процедуру оскарження рішення), зобов`язання стають узгодженими.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як обумовлено у пункті 59.3 статті 54 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Таким чином, для формування та надіслання податкової вимоги платнику податків, має бути дотримана умова - закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, тобто у розглядуваному випадку такий момент визначається закінченням 10-денного строку з дня отримання платником податкового повідомлення-рішення (якщо не розпочато процедуру його оскарження).

Суд першої інстанції встановив, що вказані вище податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Водночас, зареєстроване та фактичне місце проживання відповідача починаючи з 29 січня 2008 року є: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що до реєстрації відповідача у смт. Благодатне, відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

З наведених обставин слідує, що позивач надіслав відповідачу податкові повідомлення-рішення не на адресу реєстрації відповідача.

Тому, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що податкові повідомлення-рішення від 22 квітня 2020 року № , № та № не були надіслані відповідачу у встановленому законом порядку - за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи, а тому визначені такими рішеннями грошові зобов`язання не можна вважати узгодженими і формування 06 травня 2020 року податкової вимоги № 90949-51 є передчасним.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року в справі № 380/9098/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 15.09.2021 року