Справа № 761/39365/20
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/190/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Корнійчук Є.Т.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції(, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), третя особа без самостійних вимог на предмет спору інспектор патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старший лейтенант поліції Заїка Василь Володимирович (03151, м. Київ вул. Народного Ополчення, 9), про визнання протиправними дії та скасування постанови,

встановив:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Заїки Василя Володимировича (надалі - відповідач-1), Управління патрульної поліції в місті Києві (надалі - відповідач-2), про визнання протиправними дії та скасування постанови.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року постановлено подальший розгляд справи здійснювати з повідомленням сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року замінено відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві на Департамент патрульної поліції. Залучено інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старшого лейтенанта поліції Заїку Василя Володимировича в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старшого лейтенанта поліції Заїки Василя Володимировича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 07.11.2020 року за адресою проспект Правди, 60б.

2.Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старшого лейтенанта поліції Заїки Василя Володимировича ЕАМ№3398295 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що винесена постанова підлягає скасуванню, оскільки інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення були допущені такі порушення: відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278,279 КупАП та не надав доказів порушення Правил дорожнього руху України;

інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення 9, де розташоване Управління патрульної поліції м. Києва. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У судове засідання, яке відбулося 18.08.2021, учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши доводи учасника справи, встановив такі обставини справи.

07 листопада 2020 року о 17:54:33 інспектором 4 батальйону 4 роти, старшим лейтенантом поліції Заїкою Василем Володимировичем було винесено постанову Серія ЕАМ №3398295 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Позивач зазначає про те, що інспектор Заїка Василь Володимирович підійшов до автомобіля, в якому знаходилася ОСОБА_1 07 листопада 2020 року о 17 годин 50 хвилин за адресою проспект Правди, 60б та звинуватив її в порушенні ч. 1 ст. 122 КУпАП. Чотири хвилини після цього, 07 листопада 2020 року о 17 годині 54 хвилини інспектор Заїка В.В, виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 вказаного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною першою статті 122 КУпАП, встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача в ході розгляду справи отримано не було, відзив до суду не наданий.

Суд вважає, що при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, незабезпечено дотримання прав позивача, що призвело до порушення процедури розгляду справи, тому позовна заява підлягає задоволенню, в частині скасування постанови інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старшого лейтенанта поліції Заїки Василя Володимировича ЕАМ№3398295 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи, а саме щодо розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, а не місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі, передбачених ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 і 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковими з огляду на те, що після його прийняття норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги частини четвертої ст. 258 КУпАП, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17.05.2018 року у справі № 759/12872/16-а. При цьому, процедура розгляду поліцейськими справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначено у п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

А тому і твердження позивача про розгляд справи виключно за м`ясцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи правомірно суд відхиляє, та відмовляє в задоволенні позову в частині визнання дій протиправними.

Така позиція була застосована у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 536/583/17, від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17, від 18.04.2018 року у справі № 718/891/16-а, від 25.04.2018 року у справі № 750/8192/16-а та від 17.05.2018 року у справі № 759/12872/16-а.

За положеннями п. 3 частини третьої ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведені норми процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині скасування постанови від 07.11.2020 року серії ЕАМ №3398295 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте, позовні вимоги про визнання протиправними дії інспектора патрульної поліції, не підлягають до задоволення, оскільки, ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає такого способу захисту.

У порядку статті 139 КАС з відповідача на корить позивача слід стягнути 420,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 122, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти старшого лейтенанта поліції Заїки Василя Володимировича ЕАМ №3398295 від 07.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції(, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: