Справа № 280/2524/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 вересня 2021 року Справа № 280/2524/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання протиправним рішення та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення від 04.02.2020 №22 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оформлене у формі повідомлення від 09.02.2021 №0800-0209-8/9552;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що полягає у нерозгляді по суті заяв про призначення пенсії за віком на пільгових умовах заявника ОСОБА_1 від 30.12.2020 та представника заявника за довіреністю ОСОБА_2 від 30.12.2020, неправомірною;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до наданих довідок, стажу зазначеного у довідках з місць роботи позивача, починаючи з дати виникнення в нього такого права, тобто з 01.10.2020, враховуючи те, шо звернення позивача відбулося в межах тримісячного строку з дня виникнення такого права, на підставі поданих позивачем та представником за довіреністю заяв про призначення пенсії від 30.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є громадянином України, який постійно проживає в Державі Ізраїль. Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою довільної форми від 30.12.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мав необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Того ж дня представник позивача звернулася із аналогічною заявою через вебпортал ПФУ. Водночас, рішення щодо призначення/відмови у призначення пенсії на підставі зазначених заяв відповідачем не прийнято, що, як вказує представник позивача, свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача. В подальшому, 01.02.2021 представник позивача звернулася із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 безпосередньо до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення. Відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу, оскільки ОСОБА_1 постійно проживає за межами України та реєстрація на території України у нього відсутня. Представник позивача зазначає про протиправність такої відмови, із посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/2524/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 від 30.12.2020 не встановленого зразка, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим заяву позивача розглянуто як звернення громадян у відповідності до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян». Отже, підстави для задоволення позовних вимог з 01.10.2020 відсутні. Крім того, позивачем не надано документів, які б підтверджували його постійне місце проживання та реєстрацію на території Україну саме на день подання заяви, що давало би відповідачу підстави для призначення пенсії. Зауважує, що на законодавчому рівні порядок виплати пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не регламентовано. Враховуючи зазначене, це питання може бути вирішене лише на законодавчому, а не судовому рівні. З урахування вищенаведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача 29.04.2021 надано до суду відповідь на відзив (вх. №24766), в якій вона спростовує доводи відповідача.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, який постійно проживає в Державі Ізраїль.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою довільної форми від 30.12.2020 (вх. від 04.01.2021 №33/8), в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Як вбачається із опису вкладення до листа, до заяви також додано: паспорт громадянина України ОСОБА_1 (копію); заяву про виплату пенсії на картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Креді Агріколь Банк»; картку платника податків (ІНН) ОСОБА_1 ; архівну довідку від 16.11.2020 №01-8/330; архівну довідку Національного університету «Запорізька політехніка» від 17.11.2020 №39-114/3023; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.11.2020 №125-417, видану ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна; наказ «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення» від 27.10.1994 №385 з додатками (копію); довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.11.2020 №013-299, видану ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна; архівну довідку від 17.11.2020 №119-298, видану ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна; довідку про підтвердження проходження служби в органах внутрішніх справ з 14.03.1995 по 01.07.1996, видану ГУ МВС України в Запорізькій області від 18.11.2020 №1/951; довідку від 16.11.2020 №12/2143, видану ГУ МВС України в Запорізькій області; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.11.2020 №631, видану ПрАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.11.2020 №16/799, видану ПрАТ «Запоріжсталь».

Окрім того, 30.12.2020 представник позивача Шкуліпа І.О. звернулася із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 через вебпортал Пенсійного фонду України, до якої також додала вищезазначені документи та документи на підтвердження своїх повноважень.

Листом від 11.01.2021 №0800-0209-8/1034 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Відділ обслуговування громадян №6) позивача повідомлено про необхідність особисто звернутися до відділу обслуговування громадян №6 з оригіналами документів для надання заяви встановленого зразка на призначення пенсії. Також зазначено, що у разі подання особою заяви про призначення пенсії через веб-портал, їй надсилається повідомлення стосовно необхідності особистого звернення заявника до відповідного органу Пенсійного фонду України з зазначенням переліку необхідних документів (відомостей) та строків їх подання для ідентифікації.

01.02.2021 представник позивача звернулася безпосередньо до відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії ОСОБА_1

04.02.2021 відповідачем прийнято рішення №22, яким відмовлено у призначення пенсії ОСОБА_1 , оскільки він фактично постійно проживає за межами України в Державі Ізраїль, реєстрація місця проживання на території України відсутня. У рішенні також зазначено, що страховий стаж позивача становить 30 р. 4 міс. 8 дн., пільговий стаж за Списком №1 11 р. 11 міс.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 через уповноваженого представника звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон №1058-ІV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду від 07.10.2009 №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Зазначені положення Закону №1058-IV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.

Також, у Рішенні Конституційного Суду від 07.10.2009 №25-рп/2009 зазначено, що оспорюваними нормами Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв`язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Отже, кожен громадянин України, включно пенсіонер, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може залежати від умови постійного проживання в Україні.

За таких обставин, рішення відповідача від 04.02.2020 №22, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав постійного проживання за межами України в Державі Ізраїль та відсутності реєстрації місця проживання на території України є протиправним та підлягає скасуванню.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону №1058-IV.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідач у рішенні від 04.02.2020 №22 підтвердив, що страховий стаж позивача становить 30 р. 4 міс. 8 дн., пільговий стаж за Списком №1 11 р. 11 міс.

Тобто, ОСОБА_1 має право на призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно дати, з якої необхідно призначити пенсію позивачу слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач набув права на призначення пенсії 01.10.2020.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зхатверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Пункт 10 розділу IV Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 передбачає, що у випадку подання заяви про призначення пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID в повідомленні про призначення пенсії (в спосіб, обраний заявником) також зазначається інформація про необхідність надання заявником або представником заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законним представником оригіналів документів, скановані копії яких було додано до заяви, та порядок виплати пенсії.

Враховуючи, що 30.12.2020 уповноваженим представником позивача через вебпортал ПФУ подано заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 , та оригінали необхідних документів направлено відповідачу позивачем засобами поштового зв`язку разом із заявою довільної форми від 30.12.2020, суд доходить висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії з 01.10.2020 тобто з дня досягнення пенсійного віку, оскільки звернення за призначенням пенсії відбулося в межах тримісячного строку з дня виникнення такого права.

Стосовно ж зобов`язання призначити та виплачувати позивачу пенсію з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до наданих довідок, стажу, зазначеного у довідках з місць роботи позивача суд зауважує, що підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії слугувало те, що позивач постійного проживає за межами України в Державі Ізраїль та у нього відсутня реєстрація місця проживання на території України. Тобто, спору щодо наявності підстав для зарахування наданих позивачем довідок про стаж та заробітну плату, на момент звернення до суду із даним позовом, не існувало. Отже, суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог як передчасних.

Щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що полягає у нерозгляді по суті заяв про призначення пенсії за віком на пільгових умовах заявника ОСОБА_1 від 30.12.2020 та представника заявника за довіреністю Шкуліпи І.О. від 30.12.2020 слід зауважити наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Водночас, конституційне право на доступ до правосуддя не є безмежним. Метою суду (правосуддя) є захист порушених прав та свобод, належних людині, яка звертається за захистом (її суб`єктивних прав).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Вказані висновки висловлено Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі № 305/2127/16-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).

За таких обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2020, бездіяльність відповідача, яку просить визнати протиправною представник позивача, не породжує для ОСОБА_1 будь-яких обов`язкових юридичних наслідків.

Отже, на момент розгляду даної справи права позивача вказаною бездіяльністю не порушуються, а тому вони не підлягають судовому захисту, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в даній частині; при цьому, визнання її протиправною не призвиде до ефективного захисту прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.02.2020 №22.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2020.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 15.09.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко