Справа № 409/2081/21
Суддя: Третяк О. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №409/2081/21
Пров.№2-а/409/37/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року смт Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря судових засідань Михайлюк Т.С.,

представника позивача Опришко Н.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білокуракине Луганської області адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Білокуракинського відділу УДМС у Луганській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2021 року Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Білокуракинського відділу УДМС у Луганській області звернулося до суду з позовом до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.06.2021 року під час прийому громадян до Білокуракинського відділу УДМС у Луганській області з питання оформлення документів на право проживання в Україні звернулась громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надала паспорт громадянина Російської Федерації та паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон.Під час перевірки було з`ясовано,що згідно обліків Білокуракинського відділу УДМС У Луганській області громадянка ОСОБА_1 19.02.2019 року подавала документи на дозвіл на імміграцію в Україну та 21.06.2019 р. отримала дозвіл,термін дії якого був до 21.06.2020 р. Відповідно до п.19 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання принятих рішень,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2.12.2002 р. № №1983 визначено,що рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу діє протягом року від дня його прийняття. Особи,яким надано дозвіл на імміграцію,зобов`язані протягом періоду дії дозволу звернутися до : закордонних дипломатичних установ України із заявою про оформлення довгострокової візи,якщо вони постійно проживають за межами України,та після прибуття в Україну-протягом п`яти робочих днів до територіального підрозділу за місцем проживання із заявою про видачу посвідки на постійне проживання; до териротіального підрозділу за місцем проживання із заявою про видачу посвідки на постійне проживання,якщо вони перебувають на законних підставах в Україні. При цьому заявник повинен особисто звернутися до територіального підрозділу за місцем проживання хоч би один раз - для подання заяви про надання дозволу на імміграцію чи для отримання посвідки ( у тому разі коли із поважних причин він не зміг подати заяву про надання дозволу на імміграцію особисто). Іммігранти,які отримали посвідки,повинні зареєструватися за місцем постійного проживання,а у разі зміни місця проживання переєструватися в порядку,встановленному для громадян України.

В зазначений період дії дозволу на імміграцію в Україну та визначенні законодавством України строки ОСОБА_1 з питання оформлення посвідки на постійне проживання не звернулась.Клопотання про оформлення громадянства України та заяви про оформлення посвідки на тимчасове проживання також від ОСОБА_1 до УДМС У Луганській області не надходило.

Рішенням Старобільського РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях прийнято рішення про примусове повернення від 20.05.2021 р. №1 щодо ОСОБА_1 ,яку зобов`язано залишити територію України до 19.06.2021 року,але до цього часу не виїхала з території України,чим порушує міграційне законодавство України, документи,які надають ОСОБА_1 право на проживання на території України не оформила.

Відповідач не виконав в установлений строк рішення про примусове повернення в країну походження та не оскаржив його, а тому позивач просив примусово видворити ОСОБА_1 за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача Опришко Н.О. підтримала позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, вказувала, що проживає в селі Луб`янка в будинку,що належить її синові.Про те,що їй заборонено в`їзд в Україну знала,так як в паспорті стоїть відповідний штамп. Рішення ГУ СБУ про примусове повернення до країни походження від 19.05.2021р. не оскаржувала. Про те,що вона порушує міграційне законодавство України знала.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянка ОСОБА_1 19.02.2019 року подавала документи на дозвіл на імміграцію в Україну та 21.06.2019 р. отримала дозвіл,термін дії якого був до 21.06.2020 р. Відповідно до п.19 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнямипро його скасування та виконання принятих рішень,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2.12.2002 р. № №1983 визначено,що рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу діє протягом року від дня його прийняття. Особи,яким надано дозвіл на імміграцію,зобов`язані протягом періоду дії дозволу звернутися до : закордонних дипломатичних установ України із заявою про оформлення довгострокової візи,якщо вони постійно проживають за межами України,та після прибуття в Україну-протягом п`яти робочих днів до територіального підрозділу за місцем проживання із заявою про видачу посвідки на постійне проживання; до териротіального підрозділу за місцем проживання із заявою про видачу посвідки на постійне проживання,якщо вони перебувають на законних підставах в Україні. При цьому заявник повинен особисто звернутися до територіального підрозділу за місцем проживання хоч би один раз - для подання заяви про надання дозволу на імміграцію чи для отримання посвідки ( у тому разі коли із поважних причин він не зміг подати заяву про надання дозволу на імміграцію особисто). Іммігранти,які отримали посвідки,повинні зареєструватися за місцем постійного проживання,а у разі зміни місця проживання переєструватися в порядку,встановленному для громадян України.

В зазначений період дії дозволу на імміграцію в Україну та визначенні законодавством України строки ОСОБА_1 з питання оформлення посвідки на постійне проживання не звернулась.Клопотання про оформлення громадянства України та заяви про оформлення посвідки на тимчасове проживання також від ОСОБА_1 до УДМС у Луганській області не надходило.

Рішенням Старобільського РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях прийнято рішення про примусове повернення від 20.05.2021 р. №1 щодо ОСОБА_1 ,яку зобов`язано залишити територію України до 19.06.2021 року,але до цього часу не виїхала з території України,чим порушує міграційне законодавство України, документи,які надають ОСОБА_1 право на проживання на території України не оформила.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. ч.5,6 ст.26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно ч.1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З викладеного слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема з пояснень учасників справи, відповідач є громадянкою Російської Федерації, не має документів, що надають їй право перебувати на території України. ОСОБА_1 вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, тривалий час нелегально перебуває на території України,ніде не працює,не має законних джерел існування.

Раніше прийняте рішення про примусове повернення відповідач у встановлений строк без поважних причин не виконав.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає примусовому видворенню з території України.

В свою чергу, особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені положеннями ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само уразі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що відповідач не має документів, що надають йому право здійснити виїзд за межі території України, не виконав рішення про примусове повернення, що дає підстави вважати, що останній буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення та є підставою для забезпечення примусового видворення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні, звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст.2,5,6,8-10,77,241-246,271,288,289,371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Білокуракинського відділу УДМС у Луганській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон НОМЕР_1 ,виданий 16.08.2018 р. МВД 26006.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Г. Третяк