Справа № 560/582/21
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/582/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

14 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення на нього штрафу у розмірі 350000 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 22/37 від 29.12.2020.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін , суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що 09.11.2020 посадовими особами управління Держпраці у Хмельницькій області Вдовіним Ю.М. , Жуковським А.К. , Сморкаловим А.С. складено службову записку, згідно якої здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , заклад швидкого харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою інформування про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин, моніторингу стану його додержання. В ході відвідування інспекторами було виявлено сім осіб, які здійснювали приготування їжі. На запитання інспекторів щодо надання пояснень щодо їх працевлаштування, працівники повідомили, що працюють у ОСОБА_1 . Документи, які б підтверджували їх офіційне працевлаштування, надати не змогли. Також інспекторами було виявлено чотири кур`єри, які очікували замовлення для здійснення доставки. Двоє людей покинули територію закладу, а двоє представились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Документи, які б підтверджували їх офіційне працевлаштування, також надати не змогли.

В подальшому, згідно наказу управління Держпраці у Хмельницькій області "Про здійснення інспекційних відвідувань посадовими особами Управління" від 09.11.2020 №201, доручено начальнику відділу з питань експертизи умов праці Вдовіну Юрію Миколайовичу, головному державному інспектору відділу з питань експертизи умов праці Сморкалову Анатолію Миколайовичу здійснити інспекційне відвідування по додержанню законодавства про працю у позивача.

Підставою проведення інспекційного відвідування слугувало рішення керівника, прийняте за результатами аналізу інформації, що міститься у службовій записці начальника відділу з питань експертизи умов праці Вдовіна Ю.М. , заступника начальника відділу з питань експертизи умов праці Жуковського А.К., головного державного інспектора відділу з питань експертизи умов праці Сморкалова А.М. № 153 від 09.11.2020.

Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування від 09.11.2020 №632/20, доручено проведення інспекційного відвідування по додержанню законодавства про працю у позивача з 09.11.2020 по 20.11.2020.

20.11.2020 посадовими особами відповідача (інспектором праці Сморкаловим Анатолієм Миколайовичем службове посвідчення № 1635 та інспектором праці Вдовіним Юрієм Миколайовичем службове посвідчення № 530) складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ХМ 15789/1635/АВ. Період інспекційного відвідування - з 09.11.2020 по 20.11.2020.

В акті зазначено обставини, які наведені у службовій записці від 09.11.2020. Також вказано, що ОСОБА_6 повідомив, що допомагає товаришу ОСОБА_1 , користуючись його власним автомобілем.

10 листопада 2020 року інспекторами здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , заклад швидкого харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". На робочих місцях перебувало шість працівників. Представившись та пред`явивши службові посвідчення працівникам, інспектори поцікавились чи дані громадяни працюють у ФОП ОСОБА_1 ? На що отримали ствердну відповідь "так". Однак представлятись та надавати будь-які інші пояснення відмовились.

На об`єкт прибула уповноважена особа ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , в присутності якої працівники, які знаходились на робочих місцях, представились інспекторам як: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16, ОСОБА_17 (одна працівниця (посудомийка) покинула заклад ще до приходу уповноваженої особи).

10.11.2020 ОСОБА_9 було вручено вимогу про надання документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування у "ФОП ОСОБА_1 "

11.11.2020 ФОП ОСОБА_1 надав документи, які підтверджують що у нього працевлаштовано відповідно до чинного законодавства України три особи ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ).

17.11.2020 уповноваженій особі ОСОБА_9 вручено вимогу про надання документів на працівників, які знаходились на робочих місцях закладу " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (за адресою АДРЕСА_1) 09-10.11.2020, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .. На вимогу ФОП ОСОБА_1 надав листа, у якому зазначив, що адреса АДРЕСА_1 не є місцем провадження його господарської діяльності та не вбачає можливості надання в Управління Держпраці у Хмельницькій області документів, які зазначені у вимозі.

В ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 надано документи, які підтверджують працевлаштування ще двох найманих працівників у ФОП ОСОБА_1 : ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Станом на 20.11.2020 документи з приводу працевлаштування громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у ФОП ОСОБА_1 до Управління не надано.

Таким чином, в акті зроблено висновок, що трудові відносини із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (у період із 09.11.2020 по дату завершення інспекційного відвідування) належним чином не оформлені.

В подальшому управління Держпраці у Хмельницькій області винесено постанову від 29.12.2020 за №22/37 про накладення штрафу в розмірі 350000 грн, за порушення позивачем вимог, зокрема, статті 24 Кодексу законів про працю України.

Крім того, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (суборендарем) 26.06.2017 було укладено з ФОП ОСОБА_20 (орендарем) договір суборенди частини нежитлового приміщення №П/24-06/17. Предметом договору було тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення площею 18 кв.м в нежилій будівлі ТГРК "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою: АДРЕСА_2 . Строк суборенди за цим договором - з 01.07.2017 по 31.05.2020. Також вказано, що об`єкт передається для здійснення господарської діяльності в сфері громадського харчування.

31.05.2020 ФОП ОСОБА_1 (суборендарем) та ФОП ОСОБА_20 (орендарем) складено акт приймання-передачі (повернення), згідно якого суборендар передав (повернув), а орендар прийняв частину нежитлового приміщення на виконання договору №П/24-06/17 від 26.06.2017.

08.04.2020 ФОП ОСОБА_21 (суборендар) уклав з ФОП ОСОБА_20 (орендарем) договір суборенди частини нежитлового приміщення №П/12-04/20. Предметом договору є тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення площею 30 кв.м в нежилій будівлі ТГРК "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою: АДРЕСА_2. Строк суборенди за цим договором - з 01.06.2020 по 31.08.2021. Також вказано, що об`єкт передається для здійснення господарської діяльності в сфері громадського харчування.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем під час проведення інспекційного відвідування не вжито усіх необхідних і достатніх заходів для встановлення належного об`єкта інспекційного відвідування.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Частиною 4 статті 2 Закону №877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до положень статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регламентує особливості процедури здійснення контрольних функцій органами Держпраці, є Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 (далі - Порядок №823).

Згідно із абз.1 п.2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пунктів 16 - 17 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Пунктами 20 - 21 Порядку № 823 визначено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Згідно із п.24 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність ознак трудових правовідносин між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Слід зазначити, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Із аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_17 є одними з найманих працівників ФОП ОСОБА_21 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу від 30.01.2020, надісланим до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, та трудовими договорами від 01.02.2020, укладеними між ФОП ОСОБА_21 та ОСОБА_10 і ОСОБА_17 .

Громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 є найманими працівниками ФОП ОСОБА_22 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу від 10.11.2020, надісланим до Головного управління ДПС у Хмельницькій області 10.11.2020, та трудовими договорами від 10.11.2020, укладеними між ФОП ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_16 .

Громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надавали послуги (доставку продукції за замовленням замовникам) ФОП ОСОБА_21 на підставі цивільно-правових договорів про надання послуг №1 від 02.11.2020 ( ОСОБА_6 ) та №2 від 02.11.2020 ( ОСОБА_7 ), що підтверджується також актами прийняття - передачі виконаних робіт до договору на виконання робіт (надання послуг) від 02.11.2020 № 2, від 08.11.2020, від 15.11.2020, від 22.11.2020, від 29.11.2020, актами прийняття - передачі виконаних робіт до договору на виконання робіт (надання послуг) від 02.11.2020 № 1, від 08.11.2020, від 15.11.2020, від 22.11.2020, від 29.11.2020, відомістю про виплату готівки № 18 за грудень 2020 року, видатковим касовим ордером від 01 грудня 2020 року та видатковим касовим ордером від 01 грудня 2020 року.

Зазначене також підтверджується письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_22 від 09.03.2021, у яких вона також вказує, що здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачем не надано доказів того, що саме в інтересах позивача та за його дорученням вказані в акті особи виконували роботу.

Отже, на час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_22

ОСОБА_10 та ОСОБА_17 були найманими працівниками ФОП ОСОБА_21 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надавали ФОП ОСОБА_21 послуги на підставі цивільно-правових договорів.

При цьому, відвідування у вищевказаних суб`єктів господарювання (ФОП ОСОБА_21 , який є орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та ФОП ОСОБА_22 ) відповідачем проведено не було. Водночас, наведені обставини свідчать про те, що за однією адресою здійснюють підприємницьку діяльність декілька фізичних осіб.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що зазначені в акті інспекційного відвідування особи перебували у трудових відносинах саме з позивачем, відповідачем не надано, що свідчить про відсутність порушення з боку позивача ч.1 та 3 статті 24 КЗпП України, та є підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, які спростовували б твердження позивача про протиправність спірної постанови про накладення штрафу, а відтак, не довів правомірність свого рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.