Справа № 140/5065/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5065/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності; зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію»; стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області №47 о/с-дск від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2020 року до 19 травня 2020 року було залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і охорони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області, в м. Костянтинівка.

В кінці березня 2020 року у світлу пору доби дня позивач під час несення служби на блокпосту БП2П001 на проїжджій частині дороги в напрямку на м. Покровськ Донецької області, в повному спорядженні зачепився правою ногою за нерівну поверхню асфальтного покриття та впав на коліно і відчув різкий біль в колінному суглобі правої ноги. В подальшому, під час несення служби, періодично відчував печіння в коліні правої ноги та почав кульгати, постійно відчував ниючий біль. В подальшому, 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 заступив у внутрішній наряд і близько 18 год, коли зайшов у кладове приміщення, травмованою ногою зачепився за нерівну поверхню та відчув дуже сильний біль у правому колінному суглобі.

Через отримані ушкодження, позивач звернувся до Державної установи «Територіальне об`єднання МВС України по Волинській області» і в результаті обстеження було встановлено попередній діагноз: «пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки з пошкодженням меніска».

На підставі наведеного вище факту наказом ГУ НП у Волинській області від 21 вересня 2020 року №1308 було призначено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, та в подальшому складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-15, відповідно до висновків якого нещасний випадок, який стався в кінці березня 2020 року із ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3.9 Порядку розслідування обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346, кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків та акт № 2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1, у якому причиною нещасного випадку комісією була зазначено нещасний випадок стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків.

В подальшому, Волинським обласним бюро MCE Обласна МСЕК на підставі огляду МСЕК №150 позивачу 23 березня 2021 року було видано довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №026253, відповідно до яких, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 15% (п`ятнадцять відсотків). Причиною втрати професійної працездатності зазначено: Травма. Так, отримана під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 23 березня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, однак рішенням ГУ НП у Волинській області від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021 у виплаті вказаної грошової допомоги було відмовлено, оскільки у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19 березня 2021 року серії 12 ААА №026253 та у довідці про хворобу від 20 листопада 2020 року № 295/с вказано «травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків», однак вказаний діагноз не відповідає ні одному з пунктів статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач уважає таке рішення незаконним та таким, що грубо порушує встановлені Конституцією України, Законом України «Про Національну поліції» та іншими нормативно-правовими актами у сфері соціального забезпечення, його законні права та інтереси.

Окрім того, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, у порушенні його права на одноразову грошову допомогу та порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження ведення звичного способу життя та, яка визначена в розмірі 20000,00 грн.

З наведених підстав просить позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 24 червня 2021 року №321/01/26-2021, представник відповідача позовних вимог не визнала, мотивуючи тим, що майор поліції ОСОБА_1 , на даний час проходить службу в поліції на посаді старшого інспектора роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» ГУ НП у Волинській області.

Відповідно до акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 21.10.2020 (форми Н-5), нещасний випадок, який стався вкінці березня 2020 року із старшим інспектором роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3.9. Порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346, кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків.

Також, згідно із актом про нещасний випадок від 29 жовтня 2020 №2 (форми Н-1) зазначено, що нещасний випадок із позивачем стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Як вбачається з довідки від 20 листопада 2020 року №295/с, виданої військово- лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії) ОСОБА_1 зазначено як «травма. Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №026253 від 19 березня 2021 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 15% (п`ятнадцять відсотків) внаслідок травми, так, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Позивач 29 березня 2021 року звернувся до ГУ Національної поліції у Волинській області із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності у 15% (п`ятнадцять відсотків) внаслідок травми, так, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Разом з тим, на думку відповідача, подані позивачем документи та зазначений діагноз не відповідає вимогам статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», за яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога, тому ГУ НП у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , про що останнього повідомлено листом від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021.

Також заперечує щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн, з огляду на те, що позивач не подав до суду доказів, які б свідчили про зміст заподіяної йому моральної шкоди, характер, обсяг і тривалість душевних страждань, наявність та істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, про причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та заподіяною йому моральною шкодою.

З урахуванням зазначеного, представник ГУ Нацполіції у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 100-103).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 95).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці в період з 09 серпня 2021 року по 14 вересня 2021 року, справа вирішується у перший робочий день судді, тобто фактично у межах строків, визначених частиною першою статті 258 КАС України, частиною другою статті 262 КАС України.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

На підставі наказу ГУНП у Волинській області від 04 лютого 2020 року №47 о/с-дск «Про відрядження працівників Головного управління Національної поліції у Волинській області до складу угрупування Об`єднаних сил у підпорядкування Командувача об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, наказу Генерального штабу Збройних сил України від 25 лютого 2020 року №29-дск «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) на введення від 28 лютого 2020 року №53-дск, старший інспектор РПСПОП «Світязь» майор поліції ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2020 року до 19 травня 2020 року був залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області, в м. Костянтинівка.

Обставини безпосередньої участі позивача в період з 09 лютого по 18 травня 2020 року в операції Об`єднаних сил, здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях підтверджуються також довідкою ГУ НП у Волинській області від 26 травня 2020 року №1493/01/12/8-2020 (арк. спр. 28).

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням від 28 грудня 2019 року серії НОМЕР_1 (арк. спр. 29).

В кінці березня 2020 року під час несення служби на блокпосту БП2П001 на проїжджій частині дороги в напрямку на м. Покровськ Донецької області позивач в повному спорядженні зачепився правою ногою за нерівну поверхню асфальтного покриття та впав на коліно.

Так, 08 травня 2020 року Центром магнітно-резонансної томографії було проведено томографію правого колінного суглобу позивача та надано попереднє заключення (арк. спр. 53).

Крім цього, позивач звернувся до лікаря-травматолога Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» (КНП «БЛ1Л КМР») та отримав довідку від 12 травня 2020 року з зазначенням діагнозу (арк. спр. 54).

Згідно повідомленням №17 про звернення потерпілого з приводу нещасного випадку (у тому числі поранення) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 19 травня 2020 року позивачу встановлено діагноз (арк. спр. 64).

Наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 21 вересня 2020 року №1308 «Про призначення та проведення розслідування нещасного випадку» призначено за даним фактом службове розслідування, для проведення якого створено дисциплінарну комісію (арк. спр. 31).

За результатами проведення такого розслідування було складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5, що стався 21 жовтня 2020 року, згідно із висновками якого нещасний випадок, який стався в кінці березня 2020 із старшим інспектором роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3.9 Порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (арк. спр. 35-41).

Також 29 жовтня 2020 року було складено акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) №3 форми Н-1, в якому наведено висновок: нещасний випадок стався у період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (арк. спр. 42-48).

Медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано довідку від 20 листопада 2020 року №295/с про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в результаті якого встановлено діагноз та винесено постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва як травму, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) Форма Н-5 від 21 жовтня 2020 року, Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форма Н-1 від 29 жовтня 2020 року (арк. спр. 49).

Відповідно до довідки Волинського обласного бюро МСЕК від 23 березня 2021 року довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253, позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%. Причиною втрати професійної працездатності зазначено: травма, так, отримана під час виконання службових обов`язків (арк. спр. 52).

Позивач 29 березня 2021 року звернувся до ГУ НП у Волинській області з заявою (рапортом), в якій просив призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми, під час виконання службових обов`язків (арк. спр. 32).

За результатами розгляду вказаної заяви (рапорту) відповідач листом від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021 повідомив, що у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 19 березня 2021 року серії 12 ААА №026253 та у довідці про хворобу від 20 листопада 2020 року № 295/с вказано «травма. Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків», однак вказаний діагноз не відповідає ні одному з пунктів статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», тому ГУ НП в області не має правових підстав для призначення та виплати одноразової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із чим прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті такої допомоги (арк. спр. 33-34).

Не погодившись з таким рішенням відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з частиною першою статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Частиною другою статті 97 цього Закону передбачає, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:

а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно з частиною третьою статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту встановлення уповноваженим органом факту часткової втрати позивачем працездатності і до моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про отримання одноразової грошової допомоги три роки не минуло.

Статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Таким чином, статтею 101 цього Закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Разом з тим, суд зауважує, що обґрунтовані підстави відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у листі Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09 квітня 2021 року №624/01/29-2021 відсутні.

Крім того, відповідно до частини другої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з пункту 1 розділу ІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Пунктом 3 розділу ІІІ цього Порядку передбачає, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

При цьому, призначення і виплату одноразової грошової допомоги визначено розділом IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Частиною першою цього розділу передбачає, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою. У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно з пунктом 2 частини другої розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до пунктів 1,2 частини третьої розділу IV цього Порядку рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови. Розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається органами поліції до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, навчальними закладами до фінансового підрозділу Міністерства внутрішніх справ за встановленою формою.

Частинами п`ятою - сьомою розділу IV вищезазначеного порядку передбачають, що виділення коштів органам поліції для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.

Поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського нарахування та виплата одноразової грошової допомоги здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу. Виплата проводиться фінансовим підрозділом за останнім місцем проходження служби поліцейським шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку або через касу органу поліції, навчального закладу. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків) зазначаються у заяві (додаток 4).

Одноразової грошової допомоги виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2020 року до 19 травня 2020 року був залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області, в м. Костянтинівка та при виконанні службових обов`язків отримав травму, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 21 жовтня 2020 року.

Медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано довідку від 20 листопада 2020 року №295/с про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в результаті якого встановлено діагноз та винесено постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва як травму, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) Форма Н-5 від 21 жовтня 2020 року, Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форма Н-1 від 29 жовтня 2020 року (арк. спр. 49).

Відповідно до довідки Волинського обласного бюро МСЕК від 23 березня 2021 року довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253, позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%.

Таким чином, у матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з яким він частково втратив працездатність, а саме: акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1 від 21 жовтня року; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форми Н-5 29 жовтня 2020 року №2, довідкою медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 20 листопада 2020 року №295/с, довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №026253 від 23 березня 2021 року, 16, копією магнітно-резонансної томографії правого колінного суглобу від 08 травня 2020 року, довідкою КНП «БЛІД КМР» від 12 травня 2020 року, консультаційним висновком спеціаліста КП «Волинська обласна клінічна лікарня» від 21 квітня 2021 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 15 червня 2020 року №6111/194, результатами магнітно-резонансної томографії від 22 липня 2020 року, результатами МРТ правого колінного суглоба від 11 березня 2021 року.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вищезазначеної інформації, а тому доводи відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковими.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі № 140/3544/19.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Суд уважає, що жодних належних та допустимих доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач, якому встановлено часткову втрату працездатності у 15% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію», відповідач не надав належних доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, тому відмова Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 такої допомоги є протиправною, й відповідач зобов`язаний призначити та здійснити позивачу виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог статтей 97, 99 Закону України «Про Національну поліцію».

З приводу позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень) суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 статті 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини третьої статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В пункті 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі №1340/4056/18, від 18 червня 2020 року у справі №339/183/16-а, від 03 серпня 2020 року у справі №817/48/18.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначаючи, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано моральної шкоди, жодним чином не вказує у чому саме полягали його моральні страждання, душевні переживання, та якими доказами це підтверджується. В матеріалах справи відсутні докази його перебування на лікарняному у зв`язку з моральними стражданнями завданими відповідачем та будь-які інші письмові докази на підтвердження вказаних обставин.

Позивач також не надав належних і допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між рішеннями та діями відповідача, що є предметом цієї справи, та завданням йому моральної шкоди, що виразилася у вигляді погіршення фізичного здоров`я, душевних стражданнях, змінах в способі життя, тривалості протиправних дій з боку відповідачів.

Тому, позовна вимога стосовно відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн не підлягає задоволенню з підстав недоведеності її спричинення саме діями відповідача, відсутності належних доказів, що підтверджують сам факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відтак позов слід задовольнити частково.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу у сумі 10000,00 грн. суд зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач не надав суду жодних доказів. При цьому, позивач додатково повідомив, що докази, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Оскільки станом на час прийняття рішення доказів понесення таких витрат позивач суду не надав, тому такі витрати на час прийняття рішення розподілу не підлягають.

Водночас суд повідомляє, що відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Волинській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог статей 97-99 Закону України «Про Національну поліцію».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2021 року.