Справа № 520/512/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Панченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 р. Справа № 520/512/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.03.21 по справі № 520/512/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківський обл.), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл. щодо відмови в перерахунку з 26.11.2020 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015 (далі Закон №889-VІІІ) шляхом зарахування для обрахунку пенсії довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської обл. (далі УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл.) від 26.11.2020 №1159 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити з 26.11.2020 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ шляхом зарахування для обрахунку пенсії довідки, виданої УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл. від 26.11.2020 №1160 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- стягнути з ГУ ПФУ в Харківській обл. на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі десять тисяч гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл. щодо відмови в перерахунку з 26.11.2020 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ шляхом не зарахування для обрахунку пенсії довідки, виданої УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл. від 26.11.2020 №1160 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити з 26.11.2020 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ шляхом зарахування для обрахунку пенсії довідки, виданої УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл. від 26.11.2020 №1160 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення пунктів 4-7, 10, 12 розділу XІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIIІ, зазначив, що 20.04.2020 позивачу вперше призначено пенсію за віком на підставі Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV), рішенням ГУ ПФУ в Харківській обл. від 01.12.2020 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIIІ. Відповідно до положень Закону № 889-VIІI та Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою КМУ №622 від 14.02.2016 (далі Порядок №622) період роботи з 01.05.2016 на посадах державної служби не враховується при обчисленні 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі Закону №3723-ХІІ) (що втратив чинність з 01.05.2016), у зв`язку з чим права у позивача на обчислення пенсії згідно довідки від 26.11.2020 №1156 на підставі абз.6 пункту 4 Порядку №622 не має, оскільки, станом на 01.05.2016 стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців ОСОБА_1 склав 15 років 8 місяців 29 днів. З огляду на викладене, відповідач зазначив, що пенсійним органом правомірно прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії за віком згідно Закону № 889-VIІI, у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах державної служби.

20.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Харківській обл. залишено без руху.

09.06.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Харківській обл.

16.07.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Харківській обл. призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

02.08.2021 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 , п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається у скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

20.04.2020 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

26.11.2020 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Харківській обл. з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ. До заяви позивачем подано довідки від 26.11.2020 №1159 та №1160, які видані УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл.

01.12.2020 рішенням ГУ ПФУ в Харківській обл. №81, ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком відповідно Закону №889-VІІІ. Для розрахунку пенсії відповідачем взято складові заробітної плати згідно довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 26.11.2020 №1160, що склало 60% від середньомісячного заробітку 9750 грн.

Як вбачається з електронної інформації ППВП ПФУ від 16.12.2020, станом на момент призначення пенсії позивачу стаж роботи держслужбовця (посади ст.25 Закону №3723-ХІІ) складає 20 років 08 місяців 29 днів, стаж роботи держслужбовця (посади ст.25 Закону №3723-ХІІ) станом на 01.05.2016 склав 15 років 08 місяців 29 днів.

08.12.2020 позивач через свого представника звернувся до відповідача з адвокатським запитом з проханням перерахувати пенсію та включити для розрахунку довідку УСЗН Балаклійської райдержадміністрації Харківської обл. від 26.11.2020 №1159 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

17.12.2020 листом №2000-0204-8/106573 ГУ ПФУ в Харківський обл. повідомило заявника, що ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком відповідно Закону №889-VІІІ. Згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №889-VІІІ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, який з 01.05.2016 втратив чинність, мають право особи, які на день набрання чинності Закону №889-VІІІ:

мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Категорії посад державних службовців визначені статтею 25 Закону №3723-ХІІ застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону №889-VІІІ.

Абзацом 6 пункту 4 Порядку №622 визначено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Враховуючи викладене, період роботи після 01.05.2016 на посадах державної служби не враховується при обчисленні 20-річного стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ. Відповідно права на обчислення пенсії в порядку, визначеного абзацом 6 пункту 4 Порядку №622 такі особи не мають.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості в даній частині.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює особливості призначення пенсії державним службовцям, є Закон № 889-VІІІ.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 вказаного розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу"(Відомості Верховної Ради України 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності у особи певного стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року (10 років для осіб, які на зазначену дату займають посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працює особа на державній службі станом на 01 травня 2016 року), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку <…>.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідними умовами для одержання права на пенсію державних службовців особами, які станом на 01 травня 2016 року мали не менш як 10 років стажу державної служби та займали посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців, є досягнення такими особами пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, та набуття страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців.

Тобто до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли пенсійного віку (передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV (62 роки - для чоловіків, 60 років - для жінок)) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців або стаж не менш як 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV. При цьому у пункті 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII законодавець визначив, що для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, застосовується стаття 37 Закону 3723-ХІІ. В свою чергу у пунктах 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ перелічені умови щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби, за дотримання яких у сукупності особа має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи положення вище зазначених правових норм, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що після 1 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Як встановлено під час судового розгляду справи спір виник з приводу не зарахування для розрахунку пенсії складових заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу робити на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка , на момент виходу на пенсію, не займає посади державної служби, які зазначені в довідці, від 26.11.2020 №1159 (не зарахування для розрахунку пенсії грошової та матеріальної допомоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ <…>. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 66 «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до пункту 4 Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції, щодо протиправності дій ГУ ПФУ в Харківський обл. в частині відмовив перерахунку пенсії з 26.11.2020 відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ шляхом зарахування для рахунку пенсії довідки, виданої УПЗН Балаклійської РДА від 26.11.2020 №1159.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи в оскаржуваній частині та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року по справі № 520/512/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін