Справа № 451/1189/21
Суддя: Патинок О. П.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2021 рокуСправа №451/1189/21
Провадження № 2-а/451/20/21

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Патинок О.П.

секретар судового засідання Ференс І.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

04.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із адміністративним позовом до інспектора старшого лейтенанта поліції Відділення Поліції №1 Червоноградського РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області Н. Бих, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.08.2021 року справу номер 451/1189/21 розподілено судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 06.08.2021 р. матеріали позовної заяви залишено без руху.

18.08.2021 р. на виконання ухвали суду було надано додаткові докази та позовну заяву в новій редакції.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що 24.07.2021 р. о 16 год. 59 хв. по вул. Стоянівська, 36 у м. Радехів інспектором поліції щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕАО №4534096, відповідно до якої його звинувачують у вчинення правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, та визначають покарання у вигляді штрафу, оскільки він під час керування транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.4. в ПДР, а саме керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки. Вважає, що винесена постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне: в даному випадку він не вчиняв адміністративного правопорушення, про що пояснював працівникам поліції, проте на нього був накладений штраф. Працівники поліції на час розгляду справи не подали жодного доказу на підтвердження того, що він здійснив порушення ПДР, а постанова у справі про адміністративні правопорушення сама по собі не є доказом його винуватості. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а таких доказів вини працівником поліції не представлено. Просить суд позов задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4534096 від 24.07.2021 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі - 510 грн.; також просить стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді від 19.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу надано триденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

30.08.2021 р. у зв`язку із неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи протокольно відкладено до 15.09.2021 р. 09 год. 00 хв.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. 15.09.2021 р. від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позов в частині визнання протиправної та скасування постанови підтримує в повному обсязі. Судовий збір просить віднести на сторону позивача (а.с.36).

Представник Відповідача за довіреністю інспектор сектору адміністративної практики ВП №1 ЧРВП ГУНП у Львівській області - Луців С.Є. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги заперечують та просять відмовити у їх задоволенні (а.с.34-35).

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 45344096 від 24.07.2021р. винесеною поліцейським ВП №1 Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенантом поліції - Бих Н.В., позивача - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.6).

З вказаної постанови видно, що ОСОБА_1 24.07.2021 р. в м. Радехів вул. Стоянівська керував т/з не будучи пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п. 2.3 в. Р. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Позивач в позові вказує, що ним не було допущено порушення ПДР, а у постанові інспектора не наведено жодного доказу, які б підтверджували вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, проте суду не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, відео з нагрудної камери поліцейського в матеріалах справи відсутні та відповідачем не долучено, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Однак, відповідачем суду не надано жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення.

Оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними як спосіб захисту порушених прав при розгляді даної категорії справ ст. 286 КАС України не передбачено, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 454,00 грн., проте такі витрати позивач просить залишити на його стороні, крім того позивач в позовній заяві вказує про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., проте доказів на підтвердження таких витрат до суду не надано, а в заяві про розгляд справи за відсутності позивача, останній просить про задоволення позовних вимог лише в частині скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.122, 251, 280 КУпАП, ст. ст.77,132, 134, 139,229,246,250,286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4534096 від 24.07.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі - 510 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні іншої позовної вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Повне рішення суду складено 15.09.2021 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса: 79007, вул. Генерала Григоренка,3 м. Львів.

ГоловуючийПатинок О. П.