Справа № 260/2841/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 вересня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2841/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Лозко В.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

за участі представника позивача Петрецького Сергія Івановича;

відповідач: Головне управління ДФС у Закарпатській області представник Палко Ярослав Васильович,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина Августина, буд. 52, ), в якому просить: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду та провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; 2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо невизначення в Наказі № 96-о від-28.03.201 7 року "Про звільнення ОСОБА_1 " обов`язку виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної відпустки за попередні відпрацьовані роки загальною тривалістю 107 (сто сім) календарних днів, зокрема: за 2012 рік - 5 діб, 2013 рік 32 доби, за 2014 рік - 19 діб, за 2015 рік- 25 діб, за 2016 рік - 26 діб, з зобов`язанням Головне управління ДФС у 'Закарпатській області внести зміни в Наказі № 96-о від 28.03.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". доповнивши пункт другий (формулюванням наступною змісту, змінивши розділовим знак "крапку" на "кому" піфія слів "пункту 56 "Положення про проходження служби": "а також грошову у компенсацію за: 5 діб невикористаної чергової відпустки за 2012 рік, 32 доби невикористаної чергової відпустки за 2013 рік, 19 діб невикористаної чергової відпустки за 2014 рік, 25 діб невикористаної чергової відпустки за 2015 рік, 26 діб невикористаної чергової відпустки за 2016 рік" та проведенням виплати грошової компенсації невикористаної відпустки за попередні відпрацьовані роки загальною тривалістю 107 (сто сім) календарних днів, зокрема: за 2012 рік - 5 діб, 2013 рік 32 лоби, за 2014 рік 19 діб. 2015 рік - 25 діб, за 2016 рік - 26 діб.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

06 вересня 2021 року до суду від Головного управління ДФС в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому просить адміністративний позов залишити без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначило, що позивача було звільнено наказом № 96-0 від 28 березня 2017 року, однак з вказаним позовом він звернувся до суду лише 2021 року, з пропуском строку звернення.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до статті 122 частини 1 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статті 122 частиною 2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є зокрема, визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо ненарахуванню та невиплати позивачу грошової компенсації невикористаної відпустки за попередні відпрацьовані роки.

Відповідно до статті 1 КЗпП України, вказаний Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 2-1 КЗпП України визначено, що Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У статті 2 частині 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 3 статті 2 цього Закону).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

Так, частиною 1 зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим у частині 2 цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши зміст статті 233 частини 2 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Отже грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком.

Дана позиція суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування строків звернення до суду з позовом щодо стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, викладеними в постанові від 04 травня 2018 року по справі №808/858/16.

Отже, позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся до суду в межах встановленого нормами статті 122 КАС України строку. Відтак доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом є необґрунтованими, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 14 вересня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було виготовлено 16 вересня 2021 року.

СуддяС.Є. Гаврилко