Справа № 200/10940/19 (2-а/932/331/20)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 200/10940/19 (2-а/932/331/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2021 (головуючий суддя Кошля А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вєтрова В`ячеслава Олександровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вєтрова В`ячеслава Олександровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1312198 від 10.07.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що 10.07.2019 позивач рухався на автомобілі CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Панікахи та в районі будинку 75А його зупинено працівником поліції за порушення вимог ПДР України, а саме за не ввімкнення показника повороту повертаючи ліворуч. На вимогу позивача ознайомити з доказами вчиненого правопорушення, відповідач відмовив, зазначивши, що достатньо того факту, що він бачив візуально. Позивач надав інспектору документи: посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інформацію про які і внесено у постанову від 10.07.2019.

Також позивач окремо завертає увагу на те, що одразу після складення оскаржуваної постанови, у зв`язку із ненаданням посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, приблизно о 03:20 годин цього ж дня інспектором Куксовим С.А. складено протокол ОЮ №134026 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія і видано тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_2 від 10.07.2019. Вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2021 позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАВ№ 1312198від 10.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що складена постанова відповідає вимогам встановленим п.5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. В основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання відносно нього оскаржуваної постанови також покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем правопорушення. Відповідач вважає викладені вимоги позивача безпідставними та не підтвердженими допустимими доказами.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання 15.09.2021 не з`явилися, своїх представників не направили, з клопотанням про відкладення судового розгляду до суду не зверталися.

З огляду на це, враховуючи норми ч. 2 ст. 313 КАС України, справу розглянуто без участі сторін.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2019 інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вєтровим В`ячеславом Олександрович відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1312198 від 10.07.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Панікахи, в районі будинку 75А, повертаючи ліворуч, не ввімкнув показник повороту, при перевірці документів був відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «б» п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пп. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підстави для перевірки документів особи визначені також у ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача стало не ввімкнення показника повороту ліворуч, у зв`язку з чим відповідач вимагав від водія пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції.

Проте, описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Вказані правові висновки, також, відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.04.2018 №338/1/17.

Наданий відповідачем диск з відеозаписом, не може бути визнаний судом належним доказом, оскільки на відеозапису не зафіксовано факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, про що правильно вказав суд першої інстанції.

При цьому, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відео- фіксацію правопорушення.

Колегія суддів вказує, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Колегія суддів звертає увагу на те, що саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Будь-яких інших доказів порушення позивачем вимог ПДР України відповідачем не надано.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення поліцейський діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, оскільки вказані доводи не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, так як виконання поліцейським своїх обов`язків у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», не звільняє останнього обов`язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров