Справа № 160/2798/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2798/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 (головуючий суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про скасування постанови про стягнення основної винагороди; третя особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.02.2021 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову ВП №56827013 від 14.08.2018 про стягнення із ОСОБА_3 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100000грн за виконання виконавчого напису нотаріуса №305 від 11.07.2018 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1 000 000грн.

Вказує, що приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. штучно створила виконавчий документ для подальшого продажу самій собі через публічні торги домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано за ОСОБА_3 . При тому, що за договором про спільну діяльність вона в реконструкцію домоволодіння вклала значні кошти та їй за договором про спільну діяльність має належати 50 процентів домоволодіння.

Також внаслідок штучно створеного боргу перед приватним виконавцем, виведений актив, зареєстрований за ОСОБА_3 , з метою уникнення звернення на нього стягнення заборгованості за договором позики в сумі 120 000 доларів США (т1ас1).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 поновлений строк звернення до суду, відмовлено в задоволенні заяви позивачки про участь в судовому засіданні та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику учасників. Суд погодився з доводами позивачки що вона не є стороною виконавчого провадження та про оскаржувану постанову їй стало відомо 23.02.2021 (т1ас80).

У відзиві на позовну заяву Приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. заперечувала проти поновлення десятиденного строку звернення до суду, встановленого статтею 287 КАС України. Вказувала, що чоловік позивачки ОСОБА_2 в грудні 2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця Мосейко А.Г. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_3 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100 000грн; та до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про скасування результатів прилюдних торгів з продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 . Тобто позивачка знала про існування оскаржуваної постанови ВП №56827013 від 14.08.2018 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100 000грн.

Прийнявши постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця, вона діяла у відповідності до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону; закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14, 15 частини 1 статті 39 цього Закону, - якщо виконавчий збір не стягнутий, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа, закінчення виконавчого провадження, виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, ОСОБА_1 не має права оскаржувати постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця оскільки не є стороною цього виконавчого провадження (т1ас103).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2021 в задоволенні позову відмовлено. Суд погодився з доводами ОСОБА_5 , що права позивачки оскаржуваною постановою приватного виконавця не порушені оскільки вона не є стороною виконавчого провадження (т1ас137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у спрощеному провадженні без виклику учасників при тому що вона наполягала на особистій участі в судовому засіданні. Суд не дав належної оцінки, що перед нею громадянка ОСОБА_3 має значні грошові і майнові зобов`язання, але, внаслідок оскаржуваної постанови, Приватний виконавець ОСОБА_5 продала самій собі майно ОСОБА_3 , тобто придбала актив, який значно покращений позивачкою та на який вона мала право звернення стягнення з метою повернення боргу (т1ас153,212).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків:

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. вчинено виконавчий напис №305 від 11.07.2018 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в сумі 1 000 000грн (т1ас113-117).

Постановою Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. ВП №56827013 від 20.07.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №305 від 11.07.2018 (т1ас119).

Представник ОСОБА_3 06.08.2018 подала Приватному виконавцю Бурхан-Крутоус Л.А. заяву, в якій повідомила, що погодила зі стягувачем ОСОБА_4 передачу йому в рахунок погашення боргу 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 (т1ас122-124).

Постановою Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. ВП №56827013 від 06.08.2018 стягувачу ОСОБА_4 передано 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за договором позики в сумі 1 000 000гр та складений відповідний акт (т1ас128,т2ас130).

Від ОСОБА_4 06.08.2018 надійшла заява про закриття виконавчого провадження (т2ас131).

Постановою Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. ВП №56827013 від 14.08.2018 виконавче провадження закінчено (т2ас132).

Постановою Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. ВП №56827013 від 14.08.2018 із ОСОБА_3 стягнута основна винагорода приватного виконавця в сумі 100 000грн за виконання виконавчого напису №305 від 11.07.2018 Приватного нотаріуса Кохан Г.Л. про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1 000 000грн (т1ас131).

Згідно протоколу проведення електронних торгів ДП «Сетам» №459424 від 08.01.2020, ОСОБА_5 придбала 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 загальною площею 47,5м2, земельну ділянку площею 393м2 за 1 246 000грн та 27.01.2020 отримала свідоцтво про право власності (т1ас65-66).

Колегія суддів вважає, що першим питанням, на яке слід дати відповідь, це суто дотримання закону приватним виконавцем при винесені постанови про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частини 3 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми в разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини 5 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», якщо суму, передбачену в частині 4 цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ №643 від 08.09.2016, фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково та виконавчого документа немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до пункту 19 Порядку, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду в розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Виходячи з перелічених норм, винагорода приватному виконавцю сплачується за наявності таких обов`язкових умов: 1) вчинялись виконавчі дії; 2) має відбутись повне або часткове фактичне стягнення суми з боржника на користь стягувача, тобто повне або часткове фактичне виконання виконавчого документа.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, Приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріуса №305 від 11.07.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1 000 000грн не проводились та фактичного стягнення не відбулось, тобто грошові кошти від боржника до стягувача не надійшли.

Також не відбулось і фактичної передачі стягувачу в рахунок погашення боргу 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 за заявами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , постановою та актом Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. від 06.08.2018. В реальності це домоволодіння нікому не передавалось, а на торгах придбала сама ОСОБА_5 на виконання своєї ж постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця за те, що це домоволодіння начебто передано стягувачу в рахунок погашення боргу. Звичайно відсутні належним чином оформлені документи з підписами ОСОБА_4 про отримання грошей або домоволодіння, що ще раз підтверджує відсутність справжності вчинення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що дії Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. були направлені не на виконання виконавчого напису нотаріуса №305 від 11.07.2018 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1 000 000грн, а на штучне створення боргу перед собою з метою подальшого придбання майна, зареєстрованого за боржником.

Таким чином, постанова Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. ВП №56827013 від 14.08.2018 про стягнення із ОСОБА_3 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100 000грн прийнята з грубими порушеннями законодавства, носить явно штучний характер та є очевидно протиправною.

Посилання відповідачки на частину 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними оскільки ця норма регулює питання стягнення виконавчого збору, а не винагороди приватного виконавця.

Наступним питанням у цій справі є, чи порушені оскаржуваною постановою приватного виконавця права ОСОБА_1 , яка не є стороною цього виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), в тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку передбаченому законом.

Отже право оскаржити постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця мають не тільки учасники виконавчого провадження, а й інші особи.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи, законні інтереси.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_3 з 11.05.2004 зареєстровано право власності на 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 : житловий будинок загальною площею 47,5м2; сарай Б; вбиральня Г (т1ас24).

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 12.10.2004 укладений нотаріально посвідчений договір про спільну діяльність з реконструкції 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 взяла на себе обов`язок організувати реконструкцію і ввести об`єкт в експлуатацію, а ОСОБА_1 фінансувати реконструкцію. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 домовились, що після введення реконструйованого об`єкта в експлуатацію, кожній з них має належати 50 процентів домоволодіння (т1ас28).

Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження №1145-06 від 30.06.2016, загальна площа внутрішніх житлових приміщень квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 і припадає на 68/100 домоволодіння по АДРЕСА_2 , станом на 11.05.2004 становила 78,9м2, жила площа 47,5м2. Загальна площа квартири після реконструкції становить 154м2. Ринкова вартість 68/100 домоволодіння станом на 11.05.2004 становила 198 749грн; станом на 30.06.2016 2 199 266грн (т1ас38).

Таким чином має місце, коли Приватний виконавець ОСОБА_5 за штучно створеним боргом перед самою собою громадянки ОСОБА_3 придбала частину домоволодіння загальною площею 78,9м2 за 1 246 000гр, при тому що на момент проведення торгів площа домоволодіння реально становила 154м2 та ринкова вартість складала не менше 2 199 266грн внаслідок проведеної реконструкції за кошти ОСОБА_1 і яка згідно договору про спільну діяльність отримала право претендувати на 50 процентів домоволодіння.

Крім того, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 23.01.2012 укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 958 776грн, що еквівалентно 120 000 доларам США, зі строком повернення 23.01.2017.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.06.2017 у справі 200/1030/17, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2019, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнутий борг за договором позики в сумі 3 291 600грн, що еквівалентно 120 000 доларам США, та судовий збір в сумі 8000грн (т1ас30).

Постановою Державного виконавця Шевченківського відділу ДВС в м.Дніпрі Якімовою К.В. ВП №62827050 від 18.08.2020 відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 298 600грн за виконавчим листом №200/1030/17, виданим 22.06.2017; також з боржника стягнутий виконавчий збір в розмірі 329 960грн (т1ас32).

Підсумовуючи викладене, є очевидним, що внаслідок явно незаконної постанови про стягнення основної винагороди, Приватний виконавець ОСОБА_5 придбала собі домоволодіння без врахування його реконструкції за рахунок позивачки та її майнових прав на це домоволодіння, а також виведений актив, на який може бути звернено стягнення за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 перед позивачкою. Відтак є очевидним, що оскаржуваною постановою порушені права та інтереси позивачки.

Іншим шляхом повністю відновити порушені права та інтереси ОСОБА_1 не може оскільки не скасована постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди, навіть якщо вона винесена з явними порушеннями законодавства, є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у відповідності до пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, поки не скасована протиправна постанова про стягнення із ОСОБА_3 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100 000гр, у ОСОБА_5 за штучно створеними підставами є право звернення стягнення на майно та майнові права, на які має правомірні очікування ОСОБА_1 внаслідок поліпшення цього майна за власні кошти та неповернення значної суми боргу особи, за якою це майно та майнові права зареєстровані.

Залишення такої постанови приватного виконавця протирічітиме завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав особи.

Окружний суд правильно поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду. Посилання ОСОБА_5 що в інших справах чоловік позивачки знав про існування оскаржуваної постанови є безпідставними. Визначальним для поновлення строку є не те коли чоловік позивачки теоретично міг дізнатись про існування оскаржуваної постанови, а те, коли позивачка отримала текст оскаржуваної постанови.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Статтями 268, 271 КАС України передбачено, що у таких справах про дату, час, місце розгляду справи суд негайно повідомляє учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності, кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Суд проголошує повне судове рішення та невідкладно вручає його копії.

Відтак відмова в задоволенні заяви позивачки про участь в судовому засіданні та призначення справи в спрощеному провадженні без виклику учасників в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 є порушенням зазначених норм процесуального права.

Таким чином при розгляді даної справи судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову та апеляційної скарги позивачкою сплачений судовий збір в сумі 3630гр (т1ас10,161,220).

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04. 2021 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни ВП №56827013 від 14.08.2018 про стягнення із ОСОБА_3 основної винагороди приватного виконавця в сумі 100 000гр за виконання виконавчого напису нотаріуса №305 від 11.07.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1 000 000грн.

Стягнути з Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 3630грн.

Постанова набирає законної сили з 14.09.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров