Справа № 160/10908/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 № 33/24-/с-506 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.12.2019 року перерахунок, виплату пенсії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 № 33/24-/с-506 «Про розмір грошового забезпечення» та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває на обліку у відповідача отримує пенсію за втратою годувальника батька позивача ОСОБА_2 . Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 № 33/24-/с-506 «Про розмір грошового забезпечення» та перерахувати пенсію позивачу з врахування нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , при цьому, відповідачем було відмовлено у здійснені такого перерахунку, у зв`язку з відсутністю підстав. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права гарантовані Конституцією України та законами України. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
07.07.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
10.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк для виконання вимог ухвали від 07.07.2021 року.
11.08.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу з 01.11.2019 року. Також, перерахунок раніше призначеної пенсії можливий після отримання відповідних повідомлень від державних органів на підставі прийняття Кабінетом Міністрів України, при цьому урядом не приймалось, відповідного рішення про зміну грошового забезпечення поліцейських, що були б підставою для проведення перерахунку пенсії. Також, вказано, що надана позивачем довідка носить суто інформаційний характер, а отже не може бути підставою для проведення перерахунку пенсії. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 та його сину - ОСОБА_1 з травня 2019 року призначено пенсію по втраті годувальника, яка призначена у розмірі 30% грошового забезпечення відповідно до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
26.05.2021 року адвокат в інтересах позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом щодо повідомлення щодо надходження до відповідача від Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» нова довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та щодо відсотку обчислення від грошового забезпечення було визначено на момент призначення пенсії померлому ОСОБА_2
01.06.2021 року ОСОБА_3 на підставі довіреності звернулась в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника сину ОСОБА_1 , згідно нової довідки про грошове забезпечення чоловіка ОСОБА_2 від 01.06.2021 року №33/24-/С-506.
Позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 № 33/24-/с-506 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_2 , що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Згідно ст.36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Пунктом 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007, № 3-1 передбачено, що для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку: грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.
Частиною 1 ст.45 Закону № 2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.
Враховуючи викладені вище норми, суд приходить висновку, що розмір грошового забезпечення для призначення пенсії по втраті годувальника обчислюється з грошового забезпечення, з якого військовому пенсіонеру було призначено пенсію, а не на підставі документів, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або поданими додатково документами.
Статтею 56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Аналогічна норма зазначена і у статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до членів його сім`ї, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.
Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Абзацом 1 пункту 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою .
Відповідно до пункту 4.3 даної Постанови визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку пенсії по новій довідці та відповідачем не приймалось рішення про відмову або про здійснення перерахунку пенсії.
Таким чином судом встановлено, що на даний час відсутнє рішення відносно здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 .
Право на здійснення перерахунку пенсії належало виключно такому пенсіонеру.
На думку суду, право на соціальне забезпечення, одним з видів якого є виплата пенсії (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв`язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Відтак, таке право на пенсію нерозривно пов`язане з особою пенсіонера, якому призначена, нарахована та виплачується така пенсія.
Як встановлено статтею 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Право на пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.
Однак відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Оскільки ОСОБА_2 пенсія на підставі довідки від 01.06.2021 року №33/24-/с-506 не було здійснено та не нараховувалось для виплати, тому вона не може бути нарахована та виплачена позивачу.
Таким чином, з врахуванням викладеного, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у перерахунку та виплати позивачу пенсії померлого ОСОБА_2 , яка йому проведена не була та як наслідок відсутні підстави для зобов`язання здійснення перерахунку та виплати такої пенсії померлому та позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв