Справа № 810/1109/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1109/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Єгорової Н.М., Федотова І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.06.2021 №1000-0905-7/57920 про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі №810/1109/18, вважати рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі №810/1109/18 виконаним Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області у повному обсязі, відмовлено у задоволенні заяв та клопотань позивача від 06.11.2019, від 30.03.2020, від 02.11.2020, від 08.02.2021, від 23.03.2021 та від 19.04.2021 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання судового рішення в адміністративній справі №810/1109/18.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали. Апелянтом було порушено 15-денний строк звернення до суду із апеляційною скаргою. Апелянтом зазначено, що копію оскаржуваної ухвали ним було отримано лише 17.08.2021 у поштовому відділенні. Однак, як вбачається із розписки, яка міститься у матеріалах справи (том 3, а.с. 129), копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 отримано за власноручним підписом 13.07.2021. Зважаючи на зазначене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження було визнано судом необгрунтованим, а ОСОБА_1 було надано строк для подачі клопотання разом із обґрунтуваннями, які б підтвердили поважність причин пропуску строку звернення на апеляційне оскарження.

До суду 07.09.2021 за вх. № 34810 від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження з метою забезпечення його права на апеляційний перегляд справи.

Оцінюючи поважність доводів апелянта щодо причин пропуску строку звернення на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку, що останні не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Однією з підстав для поновлення строку зазначає те, що 13.07.2021 за розпискою, яка міститься у матеріалах справи, йому було вручено вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст апелянтом отримано лише 17.08.2021. Відтак, саме із цієї дати, на переконання апелянта, слід відраховувати строк на апеляційне оскарження. На підтвердження вищезазначених доводів до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом додано конверт, у якому судом було направлено йому копію оскаржуваної ухвали. На зазначеному конверті міститься штрихкодовий ідентифікатор поштових відправлень № 37, за яким прослідковується, що копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав 27.07.2021, а не 17.08.2021, як зазначається апелянтом.

Зважаючи на вищевикладене, останнім днем для подання апеляційної скарги є 11.08.2021, натомість апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 19.08.2021, чим порушив встановлений процесуальним законодавством строк на апеляційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених апелянтом у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 299, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Н.М. Єгорова

І.В. Федотов