Справа № 480/7736/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Л.М. Опімах
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 р. Справа № 480/7736/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Чалого І.С.,

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2021, м. Суми, повний текст складено 07.04.21 по справі № 480/7736/20

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо затримки повного розрахунку при звільненні та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 55935,94 грн із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004. У ході розгляду справи представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої повідомив, що 05.01.2021 відповідачем було частково виплачено заборгованість, а саме в сумі 46692,29 грн, сума недоплаченої компенсації складає 9243,65 грн. У зв`язку з частковою виплатою відповідачем суми заборгованості просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження служби речове майно в сумі 9243,65 грн (а.с.34-37).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо затримки повного розрахунку при звільненні та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 9243,65 грн із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що в результаті з`ясування обставин видачі довідки № 37 від 06.08.2020 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу, встановлено, що дана довідка видана з порушенням Порядку N 178. Так, у довідці додані рядки "ПДФО (18%)" зі значенням 8532,60 грн та "разом з ПДФО" зі значенням 55935,94 грн. Тобто в довідці вирахувана сума ПДФО була додана до загальної вартості неотриманого майна. Відповідно, позивачу належить до видачі сума компенсації вартості за нетримане речове майно з відрахуванням з неї сум військового збору та ПДФО, що в підсумку складає 46692,29 грн. У свою чергу, саме ця сума була виплачена позивачу 05.01.2021, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову відсутні.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 06.08.2020 № 161 з позивачем було розірвано контракт та звільнено з військової служби відповідно до пункту "б" пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у запас за станом здоров`я та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.7).

Відповідно до довідки № 37 військової частини НОМЕР_1 сума грошової компенсації за належні до видачі позивачу предмети речового майна становить 55935,94 грн (а.с.40 на звороті).

Учасниками справи не заперечується, що станом на дату виключення позивача зі списків особового військової частини відповідач не виплатив йому грошову компенсацію за неотримане речове майно.

В подальшому згідно з витягом з розрахункової відомості № 5 "нарахування компенсації вартості за неотримане речове майно при звільненні та компенсації ПДФО" військової частини НОМЕР_1 позивачу нараховано грошову компенсацію у розмірі 47403,34 грн, з якої утримано військовий збір у розмірі 711,05 грн. Також у довідці зазначено, що податок з доходів фізичних осіб становить 8532,60 грн (а.с.40).

Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 05.01.2021 позивачу було виплачено 46692,29 грн грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна (а.с.37).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що утримавши з належних позивачу до виплати сум грошової компенсації за неотримане речове майно податок з доходів фізичних осіб, відповідач фактично позбавив його частини цієї грошової компенсації, що не узгоджується з підходом законодавця до оподаткування доходів військовослужбовців (пункт 168.5 статті 168 Податкового кодексу України).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Відповідно до п. 3 Порядку грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та стягнення з відповідача грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 9243,65 грн, позивач посилається на те, що ця сума є сумою протиправно утриманого відповідачем податку на доходи фізичних осіб з грошової компенсації замість належного речового майна у розмірі 55935,94 грн.

Відповідач, в свою чергу, акцентує увагу на тому, що сума, яка була виплачена позивачу становить 46692,29 грн і дана сума становить різницю вартості речового майна, що належить до видачі позивачу та сумою військового збору в розмірі 1,5 % (47403,34 грн- 711,05 грн). Жодних інших утримувань із вартості речового майна, що належить позивачу до видачі, в тому числі утримання з цієї суми ПДФО не проводилось. Посилається на помилковість видачі довідки про вартість речового майна на загальну суму 55935,94 грн, оскільки ця сума була визначена з додаванням до загальної суми 47403,34 грн податку з доходів фізичних осіб в сумі 8532,60 (тобто помилково задвоєно суму податку).

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 № 375) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби , що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (пункт 3 Порядку № 44).

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункту 5 Порядку № 44).

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Це означає що податок нараховується і відразу в повній мірі відшкодовується, тобто не стягується з військовослужбовця.

При цьому Податковий кодекс України не містить вичерпного переліку сум допомог, компенсацій, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).

У відповідності до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, (дія якого відповідно до ч. 3 Указу поширюється і на військовослужбовців Національної гвардії України) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Згідно з п. 2 Порядку № 44 держава повністю компенсує податок на доходи фізичних осіб військовослужбовцям, тобто, вони його фактично не сплачують.

Аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що право на виплату грошової компенсації замість належного речового майна виникає у військовослужбовців, які проходять військову службу; належна військовослужбовцям, грошова компенсація замість належного речового майна повинна бути виплачена на день їх виключення із списків особового складу; грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена військовослужбовцям всупереч пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України після їх звільнення зі служби, не може бути оподаткована.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами позивача про те, що грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена йому всупереч п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України після його звільнення зі служби, не з його вини, а внаслідок зволікання відповідача, тому не може бути оподаткована у зв`язку з тим, що право позивача по справі на грошову компенсацію замість належного йому речового майна на день звільнення з військової служби виникло саме у зв`язку із проходженням позивачем даного виду публічної служби, тому на позивача поширюється дія пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України.

Водночас, позивач помилково вважає, що загальна сума грошової компенсації за неотримане ним речове майно становить 55935,94 грн та з неї було утримано ПДФО.

Так, згідно довідки від 06.08.2020 № 37 вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 складає саме 47403,34 грн, та саме на цю суму відповідачем було нараховано ПДФО 18% у сумі 8532,60 грн, який на виконання вищевказаних норм законодавства було одразу ж компенсовано позивачу.

Так, довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 05.01.2021 позивачу було виплачено 46692,29 грн грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна (а.с.37), утримавши лише військовий збір 1,5% у сумі 711,05 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем внаслідок помилкового зазначення даних в довідці ототожнено суму 55935,94 грн як загальну суму грошової компенсації за неотримане ним речове майно та суд першої інстанції, неповно з`ясувавши всі обставини справи, дійшов неправомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 9243,65 грн.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи Порядку № 44, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не включаються до складу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі № 480/7736/20 скасувати

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко