Справа № 640/24000/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді: Черпіцької Л.Т. та суддів Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» до Головного управління Державної податкової служби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Чемпіон» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби в Київській області від 31.10.2019 №514.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю наказу від 31.10.2019 №514 про проведення фактичної перевірки як такого, що прийнято за відсутності передбачених пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України підстав для її проведення та за наявності факту повторного проведення перевірки з аналогічних питань.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для проведення відповідачем фактичної перевірки, що передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Так позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ жодного посилання на підставу його проведення не містить, що є недотриманням вимог абзацу 3 пункту 81.1 статті 80 Податкового кодексу України. Також наголошено, що органом державної податкової служби вже проводилась перевірка позивача з аналогічних підстав, за результатами якої порушень не встановлено.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної податкової служби в Київській області проти доводів товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» заперечувало. Так, вказано, що перевірка проводилася у зв`язку з отриманням інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до якої на АЗС товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» за визначеною адресою здійснювалась реалізація пального за відсутності діючої ліцензії.

Також зазначено, що платник податків, який вважає порушеним порядок призначення податкової перевірки, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом в.о. заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 31.10.2019 №514 відповідно до вимог статей 20, 75, 80 Податкового кодексу України та з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального в.о. начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів у листопаді 2019 року наказано організувати проведення фактичних перевірок; працівникам управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наказано провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (об`єктів) згідно з додатком №1.

Згідно з витягом з Додатку №1 до наказу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 31.10.2019 №514 проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» призначено з 07 листопада 2019 року; підстава проведення перевірки - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Вказуючи на протиправність наказу від 31.10.2019 №514, товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний позивачем наказ від 31.10.2019 №514 про проведення перевірки на момент звернення позивача до суду є таким, що реалізовано шляхом складання акту перевірки від 07.11.2019 №100/10-36-32-00-10-33944030 та фіксації у ньому низки порушень вимог законодавства, у зв`язку з чим оскарження такого наказу не є належним способом захисту порушеного права платника податків.

Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (№К/9901/25669/19).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (№К/9901/25669/19).

Судом першої інстанції під час судового розгляду справи встановлено, що на підставі оскаржуваного наказу від 31.10.2019 №514 Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Київська область, місто Славутич, вулиця Чернігівська, будинок 2, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Сервіс Чемпіон", за результатом якої складений акт від 07.11.2019 №100/10-36-32-00-10-33944030, яким зафіксовано факт реалізації пального за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

З урахуванням викладеного, зважаючи на факт реалізації оскаржуваного наказу №514 від 31.10.2019 шляхом проведення відповідної перевірки та складання за її результатами акту перевірки від 07.11.2019 №100/10-36-32-00-10-33944030, яким зафіксовано ряд порушення законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції в частині того, що оскарження такого наказу не є належним способом захисту порушеного права платника податків.

Одночасно з викладеним, колегія суддів апеляційного суду наголошує, що Верховим Судом у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (№К/9901/25669/19) сформовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Зважаючи на викладене, позиція суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків