Справа № 580/5644/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року справа № 580/5644/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.08.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (19925, Черкаська область, Чорнобаївський р-н., с.Мохнач; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування зазначив, що маючи стаж роботи в районах Крайньої Півночі, а саме 9 років 1 місяць 13 днів звернувся 22.04.2021 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вказаного вище Закону. За результатом розгляду заяви позивача відповідач прийняв спірне рішення про відмову у призначенні такої пенсії позивачу через відсутність трудового договору про роботу у вказаних районах за вказані періоди.

Ухвалою суду від 10.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк до 23.09.2021 для усунення її недоліків.

12.08.2021 позивач на виконання вимог вказаної ухвали надіслав суду додаткові пояснення у справі (вх.№30231/21), до яких додав заяву про уточнення позовних вимог і просив вважати вірними такі вимоги:

визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення його страхового стажу за періоди роботи з 30.06.1981 до 04.12.1981 включно, з 14.01.1982 до 12.04.1982 включно, з 23.07.1982 до 31.12.1990 включно у районах Крайньої Півночі без зарахування одного року роботи за один рік шість місяців;

зобов`язати відповідача зарахувати до його стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 30.06.1981 до 04.12.1981 включно, з 14.01.1982 до 12.04.1982 включно, з 23.07.1982 до 31.12.1990 включно на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період у районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців;

визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком, оформлене рішенням від 17.05.2021;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.02.2021.

Додатково просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь судовий збір у розмірі 908,00грн.

Ухвалою суду від 17.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

10.09.2021 відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років, а загальний страховий стаж позивача становить 25 років 5 місяців. 27.04.2021 за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення №44 про відмову у призначенні йому пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Листом від 17.05.2021 №2300-0213-8/28504 повідомлено позивача про прийняте рішення від 27.04.2021. Тому його скасування не створює для управління юридичних наслідків та не є підставою для скасування прийнятого рішення про відмову у перерахунку пенсії. У трудовій книжці позивача відсутні відомості щодо укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі. Просив врахувати дискреційність повноваження щодо обчислення страхового стажу та призначення пенсії.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із записів у його трудовій книжці НОМЕР_3 щодо заявленого спірного періоду роботи суд установив, що з 30.06.1981 він прийнятий машиністом бульдозера шостого розряду в СМУ-3 УС-1 Мінзв`язку СССР м.Тинда (наказ №268/к від 30.06.1981). 04.12.1981 звільнений за власним бажанням (наказ №492/к від 03.12.1981). 14.01.1982 прийнятий б/пильщиком на розрізку лісу п`ятого розряду (наказ №К-8 від 15.01.1982). 12.04.1982 звільнений за власним бажанням (наказ №К-56 від 12.04.1982). 23.07.1982 прийнятий в Тиндинську дистанцію громадських споруд слюсарем-сантехніком 2 розряду сантехнічного дільниці ст.Тинда (наказ №556 від 23.07.1982). 18.08.1982 переведений машиністом водогрійних котлів ст. Аносівська (наказ №587 від 17.08.1982). 07.08.1985 переведений слюсарем з ремонту обладнання 4 розряду (наказ №1726 від 06.08.1985), у зв`язку з реорганізацією підприємства переданий в штат спеціалізованої дистанції теплових вузлів ст.Тинда з 01.01.1986 (Наказ МПС 13-19-У від 18.11.1985, №31-Ноот начальника Бамж.д від 10.12.1985). 19.12.1986 переведений бульдозеристом 5 розряду «Казахстанція» (наказ №1740 від 19.12.1986). 01.05.1992 звільнений за власним бажанням (наказ №341/к від 17.04.1992). Всі записи містять накладення відбитки печатки. Також міститься відбиток штампу, що вказана місцевість прирівняна до умов Крайньої Півночі.

Трудовим договором від 17.05.1991 підтверджується, що між позивачем з однієї сторони та з іншої сторони - СНГЧ-1 відповідно до Наказу Президіуму Верховної Ради СССР від 26.09.1986 «Про розширення пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» укладено вказаний договір про те, що він прийнятий на посаду бульдозериста терміном з 17.05.1991 до 17.05.1994.

Архівними довідками служби управління справами філіалу ОАО «РЖД» Дальносхідної залізничної дороги від 03.12.2019 №Н-64/ДВОСТ НДАт та №Н-65/ДВОСТ НДАт підтверджується трудова діяльність позивача за вказаний вище період, яка взята із наказів з особового складу, карток розрахунків заробітної плати.

Архівними довідками служби управління справами філіалу ОАО «РЖД» Дальносхідної залізничної дороги від 03.12.2019: №Н-64/ДВОСТ НДА, №Н-65/ДВОСТ НДА, №Н-65/ДВОСТ НДА, які видані на основі документів фонду «Тиндинської дистанції громадських споруд Байкало-Амурської залізничної дороги», підтверджується, що позивачу в період з липня 1982 року до грудня 1985 року, з січня 1986 року до грудня 1991 року та з січня до квітня 1992 року нарахована заробітна плата. Зазначено, що нарахування заробітної плати за вказані періоди зазначені з урахуванням районного коефіцієнту і північних надбавок. Відрахування в Пенсійний фонд здійснені з усіх сум відповідно до встановлених тарифів з 1991 року.

Довідкою Адміністрації Тиндинського району Амурської області про дислокацію від 09.12.2019 №70-70 підтверджується, що станція Аносівська в періодах 1982-1985 і 1986-1992 роки і до цього часу розташована на території Аносівської сільської ради (с.Аносівське) Тиндинського району (раніше Джелтулакского) Амурської області. Джелтулакський район Амурської області розташований в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі постановою Ради Міністрів СССР №1029 від 10.11.1967. Наказом Президіуму Верховної Ради РСФСР від 24.11.1977 Джелтулакский район Амурської області перейменований в Тиндинський з центром в місті Тинда.

22.04.2021 позивач заявою звернувся до відповідача про призначення йому пенсії за віком (вх. від 22.04.2021 за №958).

Розглянувши заяву відповідач згідно з даними стажу для розрахунку права (РС-Розрахунок) на пенсію за віком дійшов висновку, що страховий стаж позивача з урахуванням перетину періодів становить 25 років 6 місяців 17 днів, а заявлений спірний період враховано в одинарному розмірі. Протоколом призначення пенсії підтверджується висновок відповідача, що у позивача відсутнє право на пенсію.

27.04.2021 відповідач прийняв рішення №44, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Листом від 17.05.2021 №2300-0213-8/28504 відповідач повідомив позивачу. При розгляді його заяви про призначення пенсії за віком та доданих до неї документів встановлено, що страховий стаж становить 25 років 5 місяців. Стаж враховано в повному обсязі згідно з наданими до заяви документами та даними персоніфікованого обліку. Оскільки трудовий договір укладений позивачем 17.05.1991, період роботи з 17.05.1991 до 01.05.1992 зараховано в одинарному розмірі. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком, відповідач прийняв рішення від 27.04.2021 №№44 про відмову в призначенні пенсії.

30.06.2021 позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою, в якій просив скасувати рішення Відділу обслуговування громадян №10 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області про відмову у призначенні пенсії за віком та постановити нове, яким:

призначити йому пенсію за віком з урахуванням 1 року роботи в районах Крайньої Півночі в період з 23.07.1982 до 01.01.1991 за 1 рік та 6 місяців;

для нарахування пенсії взяти заробітну плату за період роботи непереривного стажу з 01.01.1986 до 31.12.1991.

Листом від 28.07.2021 №22455-21069/Н-03/8-2800/21 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу, зокрема з 01.01.2021 до 31.12.2021 не менше 28 років. Наявності вказаного страхового стажу не підтверджено наданими позивачем документами. Щодо зарахування до страхового стажу в пільговому обчисленні періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, оскільки документи про підтвердження факту укладання строкових трудових договорів терміном не менше трьох років в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у період роботи з 23.07.1982 до 01.01.1991 відсутні, підстав для зарахування до його страхового стажу вказаного періоду роботи в пільговому обчисленні немає.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Абзацом другим ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Отже, з досягненням особою 60 років та за наявності станом на 01.01.2021 страхового стажу не менше 28років він має право на отримання пенсії за віком.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, тобто для вірного обчислення страхового стажу особи, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердженням страхового стажу можуть бути довідки.

Трудова діяльність позивача за спірний період підтверджується вказаними вище записами в його трудовій книжці. Записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписом та печаткою роботодавця. Отже, обгрунтованих сумнівів у їх достовірності не викликають.

Відповідно до п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, трудовий договір не є виключною підставою для зарахування періоду роботи в пільговому обчисленні. Тому доводи відповідача щодо відсутності документів про підтвердження факту укладання строкових трудових договорів позивачем терміном не менше трьох років в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі, у період з 23.07.1982 до 01.01.1991 не обґрунтовані.

Згідно з п. "д" ст.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Відповідно до ст.3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 №1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» вирішено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Абзацом другим п.2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, визначено, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Стаття 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода) визначає, що Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно з ч.1, 2 ст.6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Для вирішення спору суд на виконання ч.3 ст.291 КАС України врахував викладені у постанові від 08 липня 2021 року висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) щодо застосування вказаних норм права за результатами розгляду справи №459/2778/16-а, в якій надана правова оцінка дій щодо зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, на підставі поданої позивачем трудової книжки із записами стосовно періоду роботи у цих районах (місцевостях) і довідок, виданих за місцем роботи та архівними установами.

ВС у вказаному рішенні зазначив: «…33. Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи позивача у районах Крайньої Півночі, колегія суддів відзначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

34. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.

35. Верховний суд наголошує й на тому, що у пункті 2 Розділу Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору. Про це також зазначав Верховний Суд й у постанові від 22.02.2021 у справі №266/258/16-а.

36. За встановлених фактичних обставин цієї справи факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі на підставі укладених ним трудових договорів підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та довідками, виданими за його місцем роботи, у яких містяться відомості, зокрема, про періоди його роботи у цих районах і про передбачені законом пільги.

37. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність передбачених законом правових підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців».

Вказані вище записи трудової книжки підтверджують наявність у позивача стажу за спірний період на території, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі, для врахування його при пільговому обчисленні і призначенні пенсії за віком. Доказів недостовірності таких записів щодо даних періодів роботи відповідач суду не надав.

Наявність трудового стажу у позивача за спірний період підтверджується також вказаними вище архівними довідками.

Довідками підтверджується, що позивач, працюючи у період з 30.06.1981 до 31.12.1990 на території, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі, виконував вказану йому роботу, отримував за неї заробітну плату. Відтак має право на зарахування вказаного трудового стажу до стажу роботи в пільговому обчисленні, який дає право на пенсію за віком. Не врахувавши період роботи позивача з 30.06.1981 до 04.12.1981 включно, з 14.01.1982 до 12.04.1982 включно, з 23.07.1982 до 31.12.1990 включно у пільговому обчисленні, а саме за один рік і шість місяців роботи, відповідач допустив порушення вказаних вище норм закону. Тому такі дії відповідача є протиправними, а відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Для відновлення порушеного права позивача наявні підстави зобов`язати його зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, вказані періоди роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік та шість місяців.

На дату звернення позивача 22.04.2021 до відповідача позивач мав достатньо страхового стажу для призначення йому пенсії за віком. Отже, доводи позивача про безпідставність неврахування відповідачем вказаного періоду роботи в пільговому обчисленні, доведені. Відмовляючи у призначенні пенсії рішенням від 27.04.2021 №44, відповідач допустив протиправне порушення права позивача на пенсійне забезпечення.

Суд врахував, що позивач у позовній заяві просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 17.05.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком. Проте такі реквізити відповідають листу відповідача, яким повідомлено про прийняття вказаного вище рішення від 27.04.2021 №44. Такий лист має інформативне призначення, не відповідає ознакам рішення суб`єкта владних повноважень та відсутні підстави для визнання його протиправним. Тому на виконання ч.2 ст.9 КАС України та завдання адміністративного суду відповідно до ст.2 КАС України суд вирішив вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправним і скасувавши рішення відповідача від 27.04.2021 №44, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, та зобов`язати його повторно розглянути заяву позивача, зарахувати вказаний вище стаж у зазначеному порядку та призначити пенсію за віком у встановленому законом порядку та спосіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на підставі його заяви відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати набуття права на пенсію 21.02.2021 (позивачу 20.02.2021 виповнилося 60 років), як просить позивач у позові, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки у заявлених спірних правовідносинах відповідач не наділений правом обрати будь-який вид правомірного рішення. За наявності в особи достатнього страхового стажу та віку відповідач зобов`язаний прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру про призначення визначеного виду пенсії.

Тому відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підтверджені квитанцією від 02.08.2021 №1686215 в сумі 908,00грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, зважаючи на результат вирішеного спору, пропорційно - половина вказаної суми.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за періоди роботи з 30.06.1981 до 04.12.1981 включно, з 14.01.1982 до 12.04.1982 включно, з 23.07.1982 до 31.12.1990 включно у районах Крайньої Півночі без зарахування одного року роботи за один рік шість місяців.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.04.2021 №44 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , яким йому відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (19925, Черкаська область, Чорнобаївський р-н., с.Мохнач; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.04.2021 про призначення йому пенсії за віком, зарахувати до стажу його роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 30.06.1981 до 04.12.1981 включно, з 14.01.1982 до 12.04.1982 включно, з 23.07.1982 до 31.12.1990 включно на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період у районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців, та у встановленому законом порядку та спосіб призначити йому пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із 21.02.2021.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду позовною заявою у розмірі 454,00грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 16.09.2021.