Справа № 420/8209/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8209/20
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Беха Олега Володимировича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Голови Національної поліції України Клименка Ігоря Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Подільський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В., ГУ НП в Одеській області, Голови НП України Клименка Ігоря Володимировича, в якому з врахуванням всіх уточнень просив:

- зобов`язати голову Національної поліції України Клименко І.В. розглянути питання щодо прийняття рішення про проведення службового розслідування за фактами зухвало - злочинного зволікання своїми посадовими обов`язками начальником ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 і надання у якості відповідей ганебно - злочинних відписок про начебто відсутність жодних правопорушень, незважаючи на численні документальні факти про їх наявність та злочинно нехтуючи його величчю Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» повідомляє про начебто неможливість притягти правопорушників до відповідальності;

- за результатом проведеного службового розслідування вжити, передбачені Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» заходи для притягнення винних, починаючи з другого відповідача по справі №420/8209/20, зволіканні своїми посадовими обов`язками до суворої дисциплінарної відповідальності;

- за результатом проведеного службового розслідування зобов`язати голову Національної поліції Клименко І.В. розглянути питання щодо недоцільності подальшого перебування відповідача, у особі ОСОБА_2 на посаді начальника ГУ НП в Одеській області не тільки на підставі численних фактів зневажливого ставлення до своїх посадових обов`язків, а насамперед зухвалого нехтування добродієм судової системи України, звернень громадян України та Законів держави, що є яскравим свідченням стрімкого морального падіння даної особи;

- зобов`язати голову Національної поліції України Клименко І.В. розглянути питання щодо прийняття рішення про проведення позачергової атестації керівництва та вищого офіцерського складу ГУ НП в Одеській області та Подільського ВП ГУ НП в Одеській області, на підставі встановлених судом численних фактів їх незадовільної освіченості та зухвало - злочинної безвідповідальності;

- стягнути з начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В., нанесену його незаконними діями моральну і матеріальну шкоду у розмірі 1500000,00 грн. за завдання позивачу значної моральної та матеріальної шкоди та вчинення зухвало - ганебного знущання над ним, шляхом надання у якості відповідей від 13.06.2020 року, 24.06.20020 року та від 04.11.2020 року на звернення від 01.06.2020 року, 13.06.2020 року, та 07.09.2020 року не просто інформації, яка не відповідає дійсності, а насамперед є яскравим свідченням його небажання виконувати свої посадові обов`язки та дотримуватись у своїй діяльності законів України, систематично припускаючи їх ганебно - злочинне нехтування, як особисто, так і власними підлеглими.

В обґрунтування заявлених позовних вимог було зазначено, що начальник ГУ НП в Одеській області Бех О.В. належним чином не відреагував на звернення (скарги) позивача щодо бездіяльності начальника Подільського ВП ОСОБА_3 , а надав лише формальні відписки. Позивач вважає, що надані йому начальником ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 відповіді є відписками, оскільки на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5023/19, жодне службове розслідування щодо поліцейських Подільського ВП ГУНП в Одеській області не було проведено. Отже, позивач вважає протиправною поведінку відповідача щодо не проведення належного службового розслідування на виконання рішення по справі №420/5023/19, та у зв`язку з цим надання позивачу на його скарги відписок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2021 року по справі №420/5023/19 частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Ноздратенко О.М., дільничного офіцера Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Кирилюка Р.О. про визнання дій відповідачів протиправними, зобов`язання провести службове розслідування, відсторонення відповідачів та стягнення моральної і матеріальної шкоди.

Визнано протиправними дії дільничного офіцера Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Кирилюка Р.О. щодо неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 .. Зобов`язано начальника Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Ноздратенко О.М. розглянути питання про призначення службового розслідування стосовно дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 з урахуванням висновків суду.

Вказане рішення суду було прийнято за наступних фактичних обставин справи, які встановлені судом:

«Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №130467 від 26.02.2019 року, 25.02.2019 року біля 14:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину АТБ маркет по вул. Соборній, 74 у м. Подільську, обіляв зеленкою ОСОБА_1 , чим вчинив дрібне хуліганство та протиправні дії, передбачені ст.173 КУпАП.

За фактом вчинення правопорушення громадянином ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою-повідомленням до Подільського відділу поліції.

Заява від 25.02.2019 року прийнята черговим Подільського відділу поліції майором ОСОБА_6 та зареєстрована за №1430 в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень, позивачу надано талон-повідомлення за №007729 від 25.02.2019 року.

05.03.2019 року Котовським міськрайонним судом Одеської області розглянуто матеріали справи №505/740/19, які надійшли з Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.173 КУпАП.

За наслідками розгляду матеріали повернуто до Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області для доопрацювання, а саме забезпечення явки осіб до суду.

29.03.2019 року постановою Котовського міськрайсуду Одеської області (справа №505/740/19) повернуто адміністративний протокол відносно ОСОБА_4 за ст.173 КУпАП для опрацювання до Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Станом на час звернення до суду громадянина ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягнуто.».

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2021 року по справі №420/5023/19 набрало законної сили 09.06.2020 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Беха О.В., зокрема щодо виконання вказаного рішення суду, а саме:

- 01.06.2020 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію з усною заявою, яка зареєстрована за №ДЕ-10727058, наступного змісту: «Заявник звертається до голови Національної поліції України зі скаргою на начальника Подільського відділу поліції УНПУ в Одеській обл. Ноздратенко О.М. та дільничного ОСОБА_5 .. Інформує, що вони нехтують викликами до суду 25.05.2020 року та 01.06.2020 року у якості відповідачів за фактом вчинення адміністративного правопорушення по адміністративній справі №420/5023/19. Прохання провести розслідування за участю заявника, на час проведення перевірки відсторонити від виконання службових обов`язків вказаних осіб та за результатами звільнити їх з займаних посад.

На вказане звернення, листом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19.06.2020 року №9/Д-893 позивачу надано відповідь такого змісту: «…звернення, з яким Ви зверталися до Урядової гарячої лінії (від 01.06.2020 року №ДЕ-10727058) щодо можливих неправомірних дій ДОП СП Подільського ВП ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та начальника вказаного відділу поліції підполковника поліції ОСОБА_3 , Головним управлінням розглянуто. За результатами перевірки неправомірних дій з боку вказаних працівників поліції не встановлено.».

Відповідач (ГУНП в Одеській області) у відзиві зазначив, що при проведенні перевірки вказаної заяви були опитані особи (які зазначили, що з 22.05.2020 року по 22.06.2020 року у зв`язку із карантином було встановлено особливий режим роботи Котовського міськрайонного суду Одеської області, тому відповідачі просили ПААС призначити слухання справи у режимі відеоконференції після 22.06.2020 року), витребувані матеріали, складено доповідну записку №9/д-893 від 19.06.2020 року та на адресу заявника направлено ґрунтовну відповідь від 19.06.2020 року №9/Д-893.

У матеріалах справи наявні пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та підполковника поліції ОСОБА_3 про причини неявки до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Листом від 16.06.2020 року №46/Д-216, заступник начальника Подільського ВП ГУНП в Одеській області надав начальнику УКЗ ГУНП в Одеській області відповідні пояснення з приводу звернення ОСОБА_1 від 01.06.2020 року №ДЕ-10727058.

18.06.2020 року начальником УКЗ ГУНП в Одеській області складено на ім`я начальника ГУНП в Одеській області О. Беха доповідну записку «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 відносно можливих неправомірних дій ДОП СП Подільського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та начальника вказаного відділу поліції підполковника поліції ОСОБА_3 ».

На підставі викладених у Доповідній записці обставин, начальник УКЗ ГУНП в Одеській області вважав недоцільним призначення службового розслідування за зверненням ОСОБА_1 та перевірку за вказаним фактом закінчити.

У лівому верхньому куті Доповідної записки від 18.06.2021 року наявна резолюція «згоден» від 19.06.2020 року (ПІБ не вказано).

- 13.06.2020 року старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області склав на ім`я начальника ГУНП в Одеській області Беха О.В. рапорт, яким доповів про наступне: 13.06.2020 року о 10:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_1 скаржиться ОСОБА_2 на злочинну бездіяльність начальника Подільського ВП (дані не назвав), 04.06.2020 року, №55820311, залишав повідомлення, просив внести відомості до Єдиного Реєстру, але ніякого розслідування не відбулось, ніхто не відреагував, відповіді не отримав. Відповідь бажає отримати письмово. Заявник: ОСОБА_1 ..

Вказане звернення зареєстроване ЄО за №1360 від 13.06.2020 року як «інша подія» (а.с. 108, том 1).

У відповідь на вказане звернення, листом ГУ НП в Одеській області від 24.06.2020 року №9/6078 позивачу надано відповідь такого змісту: «Повідомляємо, що звернення з яким Ви зверталися 13.06.2020 до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області (ЄО від 13.06.2020 №1360) на бездіяльність начальника Подільського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Ноздратенка О.М., Головним управлінням розглянуто. За результатами перевірки порушень з боку підполковника поліції ОСОБА_3 не встановлено.».

Позивачу також роз`яснено його право, у разі незгоди з результатом розгляду звернення, оскаржити відповідь відповідно до ст.15, ст.16 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідач (ГУНП в Одеській області) у відзиві зазначив, що 23.06.2020 року було здійснено 7 дзвінків позивачу для отримання більш детальної інформації по зверненню, проте позивач слухавку не зняв, про що було складено Довідку.

23.06.2020 року начальником УКЗ ГУНП в Одеській області складено на ім`я начальника ГУНП в Одеській області О. Беха Доповідну записку «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 щодо бездіяльності начальника Подільського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції Ноздратенка О.М.».

У доповідній записці зазначено, що встановити орган або підрозділ, до якого 04.06.2020 року звертався громадянин ОСОБА_1 з проханням внести відомості до ЄРДР не надалось можливим. Заявник на телефонні дзвінки не відповідав. Також в ході перевірки були проаналізовані звернення ОСОБА_1 , з якими він звертався протягом 2015-2020 років. За результатами проведеного аналізу встановлено, що звернення останнього у більшості випадків повторні, носять поверхневий характер. У своїх зверненнях ОСОБА_1 , в основному, виражає незадоволення результатами розгляду його звернень, постійно висловлює незадоволення керівництву Подільського ВП ГУНП в Одеській обласні, звинувачує у неналежному виконанні ним посадових обов`язків та на свій розсуд тлумачить дії працівників поліції і дає їм оцінку. Свої звернення ОСОБА_1 викладає в ультимативній формі. За вказаними зверненнями ОСОБА_1 працівниками Подільського ВП ГУНП та ГУНП в Одеській області проводились перевірки та службові розслідування, за результатами яких, інформація надана заявником не підтверджувалась. В ході опитування заявника, останній виказував лише свої припущення, при цьому не надавав жодного речового доказу висвітленим у своїх зверненнях правопорушень з боку працівників Подільського ВП ГУНП в Одеській області. Про результати перевірок ОСОБА_1 надавались обґрунтовані письмові відповіді. Таким чином, на підставі викладеного, начальник УКЗ ГУНП в Одеській області вважав недоцільним призначення службового розслідування за зверненням ОСОБА_1 та перевірку за вказаним фактом закінчити.

У лівому верхньому куті Доповідної записки від 23.06.2021 року наявна резолюція від 24.06.2020 року (ПІБ не читається).

- 07.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника ГУНП в Одеській області Беха О.В., у якій вказав про набрання законної сили рішенням Котовського міськрайонного суду від 28.07.2020 року по справі №505/462/20, яким визнані дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Подільського ВП ГУНП в Одеській області Хмельницького В.В. незаконними.

У зв`язку із визнанням судовим рішенням Котовського міськрайсуду від 28.07.2020 року по справі №505/462/20 дій інспектора сектору реагування патрульної поліції Подільського ВП ГУНП в Одеській області Хмельницького В.В. незаконними, позивач просив відповідача:

- провести службове розслідування за фактом незаконного складання «добродієм» постанови серії ГАА №613577 від 12.11.2019 року обов`язково за його особистої участі;

- за результатом проведення службового розслідування прийняти рішення про притягнення інспектора сектору реагування патрульної поліції Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 до суворої дисциплінарної відповідальності.

Листом від 04.11.2020 року №3/Д-3523 за підписом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Бех О.В. позивачу надана відповідь, у якій повідомлено про те, що по відомостям скарги Головним управлінням проведено службове розслідування. За результатами розгляду звернення, заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор сектору інформаційної підтримки Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , однак, керуючись вимогами ч.1 ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІ, з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше шести місяців.

Позивачу також роз`яснено його право, у разі незгоди з результатом розгляду звернення, оскаржити прийняте рішення відповідно до ст.15, ст.16 Закону України «Про звернення громадян».

Встановлено, що наказом начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В. від 05.10.2020 року №2372 за фактом звернення ОСОБА_1 від 07.09.2020 року призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Також встановлено, що вказане звернення стосувалось інших обставин, ніж попередні, а саме Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 року у справі №505/462/20, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції Подільського ВП ГУНП в Одеські області Хмельницького В.В. про скасування постанови серії ГАА №613577 про адміністративне правопорушення.

Суд визнав дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Подільського ВП ГУНП в Одеські області Хмельницького В.В. щодо складання постанови серії ГАА №613577 від 12.11.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн., за вчинення адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП незаконними. Скасував постанову серії ГАА №613577 від 12.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн., за вчинення адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП закрито.

Позивач із результатом розгляду його звернень від 01.06.2020 року, від 13.06.2020 року та від 07.09.2020 року з боку начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 категорично не погоджується, вважає їх відписками, які суперечать рішенню суду по справі №420/5023/20, а також по справі №505/462/20.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що протиправна бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Беха О.В. щодо розгляду звернень позивача від 01.06.2020 року, від 13.06.2020 року та від 07.09.2020 року відсутня та позивачем не доведена. Підстави для розгляду головою Національної поліції України Клименко І.В. питання щодо прийняття рішення про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 також відсутні.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З наведеного вище вбачається, що спірні правовідносини виникли, зокрема, у зв`язку із неналежним, як на переконання позивача, розглядом начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області Бехом О.В. його звернень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

У відповідності зі ст.4 Закону України «Про звернення громадян», до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 16 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року №930 затверджений Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (надалі - Порядок №930).

Цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

У цьому Порядку терміни вживаються у значеннях, визначених у Законі України «Про звернення громадян».

Відповідно до п.5 розд. І Порядку №930, громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Згідно з п.8 розд. І Порядку №930, робота зі зверненнями громадян і їх особистий прийом містить такі складові елементи:

1) приймання, реєстрація і первинний розгляд звернень громадян;

2) вирішення питань, порушених у зверненнях, та надання відповідей їх авторам;

3) контроль за станом роботи зі зверненнями;

4) узагальнення та аналіз звернень громадян;

5) використання результатів аналізу для прийняття управлінських рішень.

Відповідно до п.9 розд. І Порядку №930, керівники органів (підрозділів) поліції всіх рівнів згідно зі своїми посадовими інструкціями відповідають за організацію роботи зі зверненнями громадян та з питань їх особистого прийому.

Відповідно до п.12 розд. І Порядку №930, звернення від громадян надходять до органів (підрозділів) поліції у вигляді листів, під час їх особистого прийому посадовими особами, з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку або за допомогою засобів телефонного зв`язку через контактні центри, телефонні «гарячі лінії».

Пунктом 13 розд. І Порядку №930 визначено, що усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги:

пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, удосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;

заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їхніх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;

скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Звернення громадян оформлюються відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян». У зверненні зазначають прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина та викладають суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги (п.17 розд. І Порядку №930).

Розділ V Порядку №930 регламентує такий порядок розгляду скарг громадян:

1. Скарга на дії чи рішення органу (підрозділу) поліції або їх посадових осіб подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до законодавства України, у разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.

2. За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.

3. За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків.

Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.

4. Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга.

У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина.

Рішення вищого органу поліції за результатами розгляду скарги у разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в установлений законодавством України строк.

5. Забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.

6. У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України.

7. Розгляд і вирішення скарги, поданої з порушенням зазначеного строку, можуть бути здійснені у разі поновлення органом (підрозділом) поліції чи посадовою особою, що розглядає скаргу, строку, якщо буде визнано, що він порушений з поважних причин.

Як зазначалося вище, 01.06.2020 року через Урядову гарячу лінію позивач звертався зі скаргою (№ДЕ-10727058) на начальника Подільського відділу поліції УН ПУ в Одеській обл. Ноздратенко О.М. та дільничного ОСОБА_5 з приводу того, що вони нехтують викликами до П`ятого апеляційного адміністративного суду 25.05.2020 року та 01.06.2020 року по адміністративній справі №420/5023/19.

Відповідь на вказане звернення позивачу надана 19.06.2020 року за №Д-893.

13.06.2020 року на лінію 102 позивач звертався зі скаргою на злочинну бездіяльність начальника Подільського ВП, про те, що 04.06.2020 року, за №55820311, він залишав повідомлення, просив внести відомості до ЄР, але ніякого розслідування не відбулось.

Відповідь на вказане звернення позивачу надана 24.06.2020 року за №9/6078.

07.09.2020 року позивач скаржився та просив провести службове розслідування за фактом незаконного складання постанови серії ГАА №613577 від 12.11.2019 року, яка скасована Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 року у справі №505/462/20.

Відповідь на вказане звернення позивачу надана 05.10.2020 року за №3/Д-3523, а також по суті звернення 04.11.2020 року за №3/Д-3523.

Отже, на звернення від 01.06.2020 року, 13.06.2020 року та 07.09.2020 року позивачу надані письмові відповіді у строк, встановлений законодавством про звернення громадян.

Однак, позивач не погоджується зі змістом цих відповідей.

Позивач вважає, що начальник ГУ НП в Одеській області Бех О.В. надав на його обґрунтовані звернення у якості відповідей від 19.06.2020 року, від 24.06.2020 року та від 04.11.2020 року не просто інформацію, яка не відповідає дійсності, а насамперед є яскравим свідченням його небажання виконувати свої посадові обов`язки та дотримуватись у своїй діяльності Законів України, систематично припускаючи їх нехтування, як особисто, так і власними підлеглими.

Зокрема, позивач не погоджується з бездіяльністю начальника ГУ НП в Одеській області щодо реагування на не проведення належного службового розслідування на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2021 року по справі №420/5023/19, яким було зобов`язано начальника Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Ноздратенко О.М. розглянути питання про призначення службового розслідування стосовно дільничного офіцера Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області Кирилюка Р.О. з урахуванням висновків суду.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентовані розділом ІV КАС України.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 373 КАС України регулюються питання звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У свою чергу, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, вирішення спору в судовому порядку завершується винесенням судового рішення у справі, яке після набрання ним законної сили є обов`язковим для учасників справи та в подальшому має бути виконано стороною у справі самостійно, або у примусовому порядку, визначеному нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, в порядку ст.ст.382-383 КАС України здійснює судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Враховуючи наведенні норми та дії позивача, який своїми заявами до відповідача намагається вирішити питання виконання рішення суду по справі №420/5023/19, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, а саме:

- питання щодо виконання рішення суду по справі №420/5023/19 підлягають вирішенню шляхом примусового виконання цього рішення у порядку визначеному законом;

- предметом спору у даній справі не є правовідносини щодо виконання рішення суду по справі №420/5023/19;

- окрім того, у матеріалах справа відсутня відповідь начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В., надана позивачу, про відмову проведення службового розслідування на виконання резолютивної частини рішення суду по справі №420/5023/19.

Також слід зазначити, що звернення ОСОБА_1 від 01.06.2020 року та від 13.06.2020 року розглянуті відповідачем, про що позивачу надано письмові відповіді, а до суду матеріали перевірки щодо розгляду цих скарг.

Щодо звернення позивача від 07.09.2020 року, у якому він скаржився та просив провести службове розслідування за фактом незаконного складання постанови серії ГАА №613577 від 12.11.2019 року, яка скасована Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 року у справі №505/462/20.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на вказане звернення позивачу надана 05.10.2020 року за №3/Д-3523, а також по суті 04.11.2020 року за №3/Д-3523.

Зокрема, за результатами розгляду звернення та проведення за скаргою позивача службового розслідування, відповідач зазначив, що заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор сектору інформаційної підтримки Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , однак, керуючись вимогами ч.1 ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337-VІІ, з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше шести місяців.

Стаття 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Стаття 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачає строки застосування дисциплінарних стягнень.

Так, згідно з ч.1 цієї статті, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Відповідно до ч.2 цієї статті, у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Отже, з наведених норм вбачається, що у разі проведення службового розслідування дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня затвердження висновку службового розслідування, однак не пізніше шести місяців з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Аналогічну відповідь щодо строків застосування дисциплінарних стягнень позивачу надано листом від 04.11.2020 року за №3/Д-3523.

Водночас, у відповіді від 04.11.2020 року за №3/Д-3523 за підписом начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В., відповідач визнає, що за результатами розгляду звернення та проведення за скаргою позивача службового розслідування заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор сектору інформаційної підтримки Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 ..

Суд першої інстанції вірно зазначив, що визнання відповідачем вказаних обставин (підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських) не позбавляє позивача права звернутись за захистом своїх прав в іншому порядку, зокрема в межах цивільного законодавства (визнання права, відшкодування шкоди, тощо).

Однак, в межах розгляду даної справи слід зазначити, що звернення ОСОБА_1 від 07.09.2020 року розглянуте відповідачем, про що позивачу надано письмову відповідь, а до суду матеріали перевірки щодо розгляду скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 щодо розгляду звернень позивача від 01.06.2020 року, від 13.06.2020 року та від 07.09.2020 року.

Щодо позовних вимог до голови Національної поліції України Клименко І.В. про проведення службового розслідування у відношенні начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 , слід зазначити наступне.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Згідно з приписами п.1, п.2 розд.ІІ Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Отже, питання про призначення службового розслідування вирішуються керівником у межах наданих йому дискреційних повноважень та за наявності відповідних підстав.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов від голови Національної поліції України Клименко І.В., зазначено, що позивач жодного разу не скаржився на неправомірні, на його думку, дії начальника ГУ НП в Одеській області Беха О.В. до Національної поліції України (як центрального органу управління поліцією), відсутні рішення судів, якими б визнавалися неправомірними дії останнього, крім того, і в даному позові не наводить достатнього обґрунтування в чому полягають неправомірні дії ОСОБА_2 , що могло б слугувати підставою для призначення та проведення службового розслідування.

У постанові Верховного Суду по справі №806/3341/17 від 16.01.2020 року наведений правовий висновок, згідно якого «Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб за результатами дисциплінарного розслідування, а також право призначати вказане розслідування належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а тому суд не повноважний перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень у реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстава для задоволення вимоги про зобов`язання голови Національної поліції України Клименко І.В. розглянути питання щодо прийняття рішення про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 відсутні, що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Що стосується позовних вимог де позивач просить: за результатом проведеного службового розслідування вжити, передбачені Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» заходи для притягнення винних, починаючи з другого відповідача по справі №420/8209/20, зволіканні своїми посадовими обов`язками до суворої дисциплінарної відповідальності; за результатом проведеного службового розслідування зобов`язати голову Національної поліції Клименко І.В. розглянути питання щодо недоцільності подальшого перебування відповідача, у особі ОСОБА_2 на посаді начальника ГУНП в Одеській області не тільки на підставі численних фактів зневажливого ставлення до своїх посадових обов`язків, а насамперед зухвалого нехтування добродієм судової системи України, звернень громадян України та Законів держави, що є яскравим свідченням стрімкого морального падіння даної особи. Колегія суддів вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення службового розслідування.

Також позивач заявляв вимогу до голови Національної поліції України Клименко І.В. про проведення позачергової атестації керівництва та вищого офіцерського складу ГУ НП в Одеській області та Подільського ВП ГУНП в Одеській області, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Таким чином, проведенню атестації повинні передувати певні обставини, а рішення про проведення атестування приймає керівник поліції.

Отже, кожна з трьох підстав для проведення атестування, повинна бути зв`язана з певними передумовами, зокрема атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов`язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

З відзиву голови Національної поліції України Клименко І.В. на позовну заяву вбачається, що передумови та підстави для призначення та проведення позачергової атестації керівництва та вищого офіцерського складу ГУНП в Одеській області та Подільського ВП ГУНП в Одеській області відсутні.

Отже, враховуючи наведене та дискреційні повноваження керівника поліції щодо прийняття рішення про проведення атестування поліцейських, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення вимоги про зобов`язання голови Національної поліції України розглянути питання щодо прийняття рішення про проведення позачергової атестації керівництва та вищого офіцерського складу ГУНП в Одеській області та Подільського ВП ГУНП в Одеській області відсутні.

В позовній заяві позивач також просив стягнути з начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 на його користь моральну та матеріальну шкоду у розмірі 1 500 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивач вище вказану вимогу обґрунтовує тим, що йому була завдана значна моральна та матеріальна шкоди та було вчинено зухвало-ганебне знущання над ним, шляхом надання начальником ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 у якості відповідей від 13.06.2020 року, 24.06.20020 року та від 04.11.2020 року на звернення позивача від 01.06.2020 року, 13.06.2020 року, та 07.09.2020 року не просто інформації, яка не відповідає дійсності, а насамперед є яскравим свідченням небажання ОСОБА_2 виконувати свої посадові обов`язки та дотримуватись у своїй діяльності законів України, систематично припускаючи їх ганебно-злочинне нехтування, як особисто, так і власними підлеглими.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз.2 п.5 постанови).

У даній справі позивачем не надано доказів його моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, заподіяних відповідачами, а також доказів наявності завданої йому моральної шкоди.

Окрім того, задоволенню в порядку адміністративного судочинства вимоги про відшкодування шкоди має передувати задоволення вимоги щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, підстави для задоволення вимоги про стягнення з начальника ГУНП в Одеській області Беха О.В. моральної та матеріальної шкоди відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів робить висновок про необґрунтованість позовних вимог, а відтак й відсутність підстав для їх задоволення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.