Справа № 640/15256/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Київ № 640/15256/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві (04053, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 24 -28), просить :

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві, що проявилася у незастосуванні під час перевірки заяви позивача від 17.03.2021 №7292/Б-2600-21 положень ст.ст. 5, 24, 40, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" стосовно обов`язку пенсійного органу при розрахунку пенсії виходити виключно з високих коефіцієнтів заробітку, а із підрахунку виключати тільки невигідні коефіцієнти заробітку;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити у порядку визначеному ст.ст.5, 24, 40, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок станом на 1 березня 2021р. та виплату ОСОБА_1 в повному обсязі пенсії з урахуванням високих коефіцієнтів заробітку за період 01.01.1996 по 31.12.1997, з 01.08.2008 по 31.01.2009 коли було вилучено із заробітної плати 40 місяців замість використаних нижчих коефіцієнтів заробітку за період з січня 2007 по липень 2008;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити у порядку визначеному ст.ст. 5, 24, 40, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок та виплату починаючи з лютого 2009 ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі з урахуванням високих коефіцієнтів заробітку за період 01.01.1993 по 31.12.1997, з 01.08.2008 по 31.01.2009 коли було вилучено із заробітної плати 40 місяців, замість використаних нижчих коефіцієнтів заробітку за період з січня 2007 по липень 2008.

Позиція позивачки.

Позивачка зазначає, що у 2002 їй було призначено пенсію по інвалідності. У 2004 було перепризначено пенсію по інвалідності. У 2007 по її заяві її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію по віку, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058.

При цьому, Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва повідомило позивачку, що відповідно заяви від 11.02.2009 було здійснено перерахунок пенсії по стажу та заробітку.

Додає, що 17.03.2021 звернулася із заявою до ГУ Дніпровського району м. Києва (№7292/Б-2600-21) про перевірку правомірності застосування під час перерахунку пенсії суми коефіцієнтів заробітної плати в розмірі - 157,78128.

Оскільки ГУ Дніпровського району м. Києва, як зазначає позивачка, вже не є самостійною юридичною особою заяву розглянуто та відповідь на неї надано відповідачем.

Як зазначається у позові, в листі-відповіді від 13.04.2021 відповідач зазначає, що пенсію обчислено на підставі документів пенсійної справі та відповідно до норм чинного законодавства.

Позивачка вважає, що Пенсійний орган правильно врахував її трудовий стаж який становить 35 років, 2 місяці 8 днів (422 місяця трудового стажу) та заробітну плати за 60 місяців, які враховано для визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.09.2006 по 31.01.2007.

Натомість, як вважає позивачка, висновок відповідача, що при перерахунку пенсії у 2009 із заробітної плати було законно вилучено період з 01.06.1996 по 31.12.1997, з (19 місяців) є недостовірним.

У позові зазначається, що позивачем після отримання листа від 13.04.2021 на підставі матеріалів пенсійної справи складено Таблицю коефіцієнтів заробітної плати, які були застосовані при нарахуванні та перерахунку пенсії за період з 1993 по 2009.

Аналіз даних таблиці, на думку позивачки, свідчить про наступне. Так, на думку позивачки, при призначенні пенсії за віком (позиція 2 таблиці) пенсійним органом відповідно до ст.ст.5, 24, 40, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правомірно вибрано 60 календарних місяців страхового стажу з найвищими коефіцієнтами на заробітну плату, в тому числі 19 місяців з червня 1996 по грудень 1997 на загальну суму -31,33424.

Надалі, як йдеться у позові, сума коефіцієнтів на заробітну плату за кожний місяць для нарахування та призначення пенсії склала - 179.74911 і саме її було враховано при призначені пенсії. Під час перерахунку пенсії в 2009 вибрано 66 календарних місяців страхового стажу.

Разом з тим, на думку позивачки, в порушення ст. ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст.ст. 5, 24, 40, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійний орган неправомірно вилучив 19 календарних місяців страхового стажу за період з червня 1996 по грудень 1997 з високими коефіцієнтами заробітної плати на загальну суму - 31,33424, хоча, як вважає позивачка, вони були враховані при призначенні пенсії позивачу, і замість них, протиправно внесли інші 19 календарних місяців страхового стажу з нижчими коефіцієнтами за період з січня 2007 по липень 2008 на загальну суму 2,42632, що на 28,9100 менше, ніж було.

Як наслідок цього, зазначає позивачка, в 2009 при перерахунку пенсії позивача (позивачу невідомо - помилково або свідомо) було внесено дані згідно яких сума коефіцієнтів на заробітну плату для перерахунку пенсії склала не 182.35306, а 157.78128.

Позивачка наголошує, що відповідач під час перевірки заяви від 17.03.2021 не перевірив належним чином цю обставину і не усунув порушення ст. ст. 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, що є ознакою, як зазначає позивачка, протиправної бездіяльності.

Так, посилаючись на положення статі 40 Закону № 1058-IV, позивачка зазначає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Для обчислення пенсії також може враховуватися заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30.06.2000 незалежно від перерв.

Якщо страховий стаж особи після 01.07.2000 становить менше як 60 місяців (позивачка зазначає, що у неї 47 місяців ), окрім заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, для обчислення пенсії обов`язково враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30.06.2000 незалежно від перерв на підставі довідки підприємства чи архівної установи.

Позивачка звертає увагу на те, що із підрахунку виключають тільки невигідні коефіцієнти заробітку. Стаж за ці місяці особа не втрачає.

Таке виключення невигідних місяців заробітку називають, як зазначає позивачка, оптимізацією.

В усіх випадках, окрім випадку, коли страховий стаж особи становить менший період, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим за 60 календарних місяців.

При цьому, в якості доказу введення Позивача в оману, приховування факту порушення законодавства, як вважає позивачка, вона додає копію листа Управління Пенсійного фонду в Солом`янському районі м. Києва від 29.11.2009. У відповіді зазначено, що розмір пенсії під час перерахунку визначено з використанням Індивідуального коефіцієнту заробітку - 2,39038, а не -2,99582, який було застосовано при призначені пенсії. Зниження мотивовано тим, що уразі застосування би під час перерахунку Індивідуального коефіцієнту заробітку - 2,99582 основний розмір моєї пенсії складав би 1255,29 грн. а не 1291,79 грн., що на 36,59 грн. менше, ніж при застосуванні Індивідуального коефіцієнту заробітку - 2,39038. При цьому, як зазначає позивачка, йдеться посилання на п.4 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно якого, уразі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому порядку. Пенсійний орган зазначає, що пенсія розрахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Як надалі йдеться у позові, Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в листі від 13.04.2021р. також стверджує про правомірність застосуванні Індивідуального коефіцієнту заробітку - 2,39038.

Отже, як стверджує позивачка, мотивування та докази позовної заяви доводять, що до моменту отримання листа Відповідача від 13.04.2021 позивач не знав і не міг знати про протиправність вилучення із розрахунків періодів з 01.06.1996 по 31.12.1997 у 2009 коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць для перерахунку пенсії, застосування суми коефіцієнтів заробітної плати 157.78128 замість 182.35306 та про неправомірність подальшого її використання при оптимізації та перерахунку пенсії, а тому добросовісно вважав дії пенсійного органу правильними.

Відтак, враховуючи викладене у позовні заяві, позивачка просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечує.

По суті зазначає про помилковість трактування норм законодавства в обґрунтування позову.

Звертає увагу, що пенсіонерам надано можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу).

Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.

Також, акцентує увагу на те, що положення ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовуються тільки при призначенні пенсії і не може бути застосовані при перерахунку вже призначеної пенсії.

При цьому, відповідачем наведено розрахунок щодо призначення пенсії, який, як стверджує відповідач, проведений у відповідності до встановлених правил та процедур.

Відповідач не вбачає порушень прав позивача з боку відповідача.

Позивачкою подано «Відповідь на відзив», подання якого виключається відповідно до вимог ч. 3 ст. 263 КАС України.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 10.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 02.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, в порядку ст. 263 КАС України.

Позивачка звертався до суду щодо прискорення розгляду справи, враховуючи майновий стан та у зв`язку з медичними показниками щодо необхідності відновлення стану здоров`я.

Встановлені судом обставини.

Учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються статус позивачки, призначення та нарахування пенсії, як зазначено вище, звернення до відповідача та зміст наданої відповіді (а.с. 40), а відтак вказані обставини є встановленими.

При цьому, як вбачається із заяви позивачки від 12.03.2021 (а.с. 39) вона просила ГУ ПФУ перевірити обчислення пенсії. Заява не містить вимоги про проведення перерахунку.

Слід додати, що розмір пенсії з 01.03.2021 становить 4827,56 грн., із них: 4562,21 грн. - основний розмір пенсії; 265,35 грн. - доплата за понаднормативний стаж.

Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 35 років 2 місяці 8 днів (422 місяці страхового стажу) та заробітної плати, визначеної за періоди роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.09.2006 по 31.01.2009.

При обчисленні пенсії із заробітної плати було виключено періоди з 01.06.1996 по 31.12.1997, з 01.07.2000 по 31.12.2006 (40 виключених місяців). Кількість місяців, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи після оптимізації складає 66. Сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць складає 157,78128. Розрахунок заробітної плати (дохід) для обчислення пенсії наступний: 5426,60 грн. х (157,78128 : 66) = 12972,99 грн. Отже, Кз = 12972,99 грн. : 5426,60 грн. = 2,39063.

Пенсію обчислено: 5426,60 грн. х 2,39063 х 0,35167 = 4562,21 грн., де: 5426,60 грн. - середня заробітна плата по Україні з урахуванням коефіцієнта збільшення; 2,39063 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 0,35167 - коефіцієнт страхового стажу; 4562,21 грн. - основний розмір пенсії.

Заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії визначений за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Також, частою першою статті 24 цього Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону).

Відповідно до правил ч. 1 ст. 40 Закону, на порушення норм якої посилається позивачка, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону.

У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

У свою чергу, відповідно до ч. 2. ст. 27 цього Закону за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

З наведеного у сукупності вбачається, що положення ст. 40 Закону 1058-IV регулюють правила та процедуру призначення пенсії, а не її перерахунку, на чому наполягає позивачка, що вказує на помилковість доводів позивача в обґрунтування позову із посиланням на положення ст. 40 зазначеного Закону, як на підставу перерахунку, а відтак, наведене свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині, відсутність підстав для їх задоволення.

Як зазначив в контексті вищенаведеного Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі № 461/4328/16-а, закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

При цьому, у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 345/3150/16-а Верховний Суд не вбачав підстав для відступу від цієї правової позиції.

Більш того, наведене норми у своїй сукупності дають підстави для висновку, що виключення невигідних періодів інші дії при розрахунку пенсії з метою найвигіднішого розрахунку (як зазначено вище), здійснюються за бажанням особи, якій призначається пенсія, тобто на підставі її волевиявлення - самостійно.

Слід погодитись з позицією відповідача, яка обґрунтована правовими висновками Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 у справі № 756/17125/14-а та від 08.11.2019 у справі № 591/2141/16-а, відносно того, що позивач має право при призначенні пенсії самостійно визначити період страхового стажу, що виключається із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Таким періодом може бути виключно один проміжок часу, а не кілька окремих проміжків часу. Проте, позивач просить зробити перерахунок пенсії шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремлені вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, який пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії.

В контексті останнього слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що за результатами призначення пенсії, позивачка при її призначенні не заявила про її (пенсії) невідповідність побажанням позивачки відносно проведення найвигіднішого розрахунку, а відтак відсутні підстави для висновку, що при призначенні пенсії позивачки з боку відповідача були порушені її права на проведення найвигіднішого розрахунку.

Слід також додати, що заява від 12.03.2021, яка подана у довільній формі щодо проведення лише перевірки розрахунків, взагалі не містить будь-яких вимог про проведення перерахунку пенсії к зв`язку з виявленими, на думку позивачки, недоліками при призначенні пенсії, не є заявою встановленого зразка про проведення перерахунку, що у свою чергу також не дає підстав для висновку про порушення відповідачем прав чи інтересів позивача. Водночас слід додати, що відповідачем не приймалось і власне рішення про відмову (5 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Відносно доводів позивачки щодо порушення відповідачем вимог ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, слід зазначити, що позов не містить визначення - у чому власне полягає порушення відповідачем вказаних норм Конституції України та судом не встановлено порушень з боку відповідача вказаних вимог Конституції України.

Відтак, суд вважає, що відповідач надав обґрунтовану відповідь на звернення позивача та підстав для примушування відповідача зайняти іншу позиції у суду не має. При цьому, є очевидним, що спір щодо обставин, безпосередньо не пов`язаних з власне розглядом цієї заяви, знаходиться поза межами строку звернення до суду.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи позивача та надані матеріали не спростовують наведених вище висновків суду та не доводять зворотного.

В контексті останнього слід додати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 292, 293, 295, 296 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя О.А. Кармазін