Справа № 420/6810/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6810/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просив

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.04.2021 № 89 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років працівнику Одеської обласної прокуратури ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з метою відновлення права на соціальний захист у повному, передбаченому Законом обсязі провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, вказаній у довідці Одеської обласної прокуратури; від 01.03.2021 № 433 та призначити з 01.01.2021 йому пенсію в сумі 70 156,80 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 щомісячно без обмеження максимального розміру;

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що дії відповідача щодо відмови перерахунку призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ пенсії є протиправними, оскільки грубо порушують вимоги законодавства України та його права гарантовані Конституцією України. В зв`язку із збільшенням посадових окладів працівників прокуратури позивач надав відповідачу нову довідку для перерахунку пенсії з 01.01.2021, проте органом ПФУ здійснюючи дані дії протиправно встановлено 60% обмеження її розміру із застосуванням обмеження граничного розміру, а саме 10 прожитковими мінімумами для працездатних осіб. Наслідком протиправно застосованих обмежень розмір пенсії позивача став меншим від нарахованого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі №420/733/20, яке набрало законної сили 25.01.2021, що призвело до прийняття оскаржуваного в даній справі рішення. На думку позивача, перерахунок його пенсії має бути проведено, виходячи із розміру раніше призначеної пенсії, тобто 90% суми заробітку з врахуванням підвищення заробітної плати. Зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Обставини встановлені в рамках розгляду справи №420/733/20 не підлягають доказуванню в даній справі. Застосування обмеження максимального розміру пенсії призначених до 01.01.2016 є незаконним, про що свідчать висновки Верховного Суду в справі №360/1428/17.

Відповідач заперечував проти позову, вказуючи на необґрунтованість позовних вимог, зазначав, що ним не порушено прав позивача. При визначенні розміру пенсії 60% від місячної зарплати за відповідну вислугу років та встановлення обмеження її виплати максимальним розміром відповідач керувався положеннями діючого законодавства. Застосуванню підлягає та норма, яка є чинною на момент здійснення перерахунку пенсії,а не та, яка була чинною на момент виходу на пенсію або за рішеннями суду, які було ухвалено на підставі інших довідок та за інших умов. Оскаржувана відмова є законною та обґрунтованою, оскільки здійснення перерахунку пенсії як результату зменшення сум пенсії є неприпустимим адже погіршує матеріальний стан позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.04.2021 № 89 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років працівнику Одеської обласної прокуратури ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) з метою відновлення права на соціальний захист у повному, передбаченому Законом обсязі, провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, вказаній у довідці Одеської обласної прокуратури; від 01.03.2021 № 433 та призначено з 01.01.2021 йому пенсію в сумі 70 156,80 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи управління ПФУ щодо необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 04.03.2011 та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в розмірі 90% від посадового окладу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі №420/733/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.01.2020 №324 про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії позивачу згідно з довідкою прокуратури Одеської області від 08.01.2020 №18-5вих.20, без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного рішення пенсію позивачу визначено в розмірі 22 788,57 грн.

18.03.2021 ОСОБА_1 у особистому кабінеті офіційного веб-сайту Пенсійного фонду України подав у відповідній формі заяву про перерахунок пенсії, до якої додано довідку Одеської обласної прокуратури № 433 від 01.03.2021 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 та ст.ст.81,86 Закону України «Про прокуратуру», та у зв`язку з початком роботи Одеської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 №414), розмір заробітної плати за нормами чинними на 01.01.2021 за посадою начальника відділу становить 77 952, 00 грн (а.с. 9).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 09.04.2021 № 89 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» із зазначенням, що відповідно до норм чинного законодавства при проведенні перерахунку пенсії, його пенсія матиме менший розмір ніж той який він отримує (а.с. 26).

Листом відповідача №6234-5293/Б-02/8-1500/21 від 19.04.2021 позивача повідомлено про відмову в перерахунку пенсії з 01.02.2021 згідно довідки про заробітку плату від 01.03.2021 №433 в зв`язку із недоцільністю.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу, позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, підтвердженням чого слугують висновки Верховного Суду у справі №308/11498/16-а від 03.05.2018. Внесені зміни до Закону України "Про прокуратуру" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 60 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій. Оскільки обмеження максимального розміру пенсії позивача не відбулося, у задоволенні даної позовної вимог слід відмовити, як передчасної.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

По суті спірних правовідносин для їх вірного врегулювання, дослідженню підлягають два правові питання щодо можливості виплати позивачу пенсії в розмірі 60% суми місячної заробітної плати, а також наявності підстав для обмеження її максимальним розміром.

При вирішенні першого правового питання судова колегія враховує наступні правові норми та обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що на час призначення позивачу пенсії (2011 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, згідно, зокрема, ч. 1 якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Позивач вказує та відповідачем не заперечується, що пенсію йому призначено у 2011році в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку.

В подальшому, 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, в зв`язку з чим вважається таким, що втратив чинність, Закон України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру», крім статей перерахованих п.п. 1 пункту 3 Розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»), », які не впливають на спірні в даній справі правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 18.03.2021) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Саме на підставі вказаних положень чинного законодавства відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання заяви від 18.03.2021 встановлено її розмір - 60 відсотків.

Слід звернути увагу, що вищевказаний перерахунок став можливим внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішень від 13.12.2019 року № 7-р(II)/2019, від 26.03.20 №6-р/2020 та по суті в даній справі розглядаються правовідносини, які виникли внаслідок такого перерахунку.

На думку судової колегії, слід дослідити можливість застосування норми ч.1 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, яка втратила чинність станом на дату проведення перерахунку, здійсненого відповідно до норм чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

У Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Судова колегія констатує, що в рамках спірних правовідносин право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Вищенаведені висновки свідчать, що у органу ПФУ не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача із застосування 90% на підставі його звернення 18.03.2021 у зв`язку із чим відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача у розмірі 60%, діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені висновки судової колегії узгоджуються із усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема в постановах від 23 квітня 2020 року у справі №522/838/17, від 30 квітня 2020 року у справі №569/6069/16-а, від 10 червня 2020 року у справі №569/3120/16-а, від 23 червня 2020 року у справі №263/13109/16-а та від 19 серпня 2020 року у справі №756/3598/17, і колегія суддів не знайшла підстав для відступу від неї.

Звертаючись з позовом до пенсійного органу про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, позивач просить перерахувати його пенсію за вислугу років виходячи з приписів статті 50-1 Закону № 1789-XII в редакції, чинній на момент призначення пенсії.

Разом з тим, ст. 50-1 Закону №1789-XII на момент звернення позивача із заявою про такий перерахунок втратила чинність, а тому відсутні підстави для її застосування.

Судова колегія наголошує, що перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 640/1744/20 від 20 січня 2021 року.

Додатково слід звернути увагу, що складові заробітної плати вказані в довідці від 01.03.2021 є відмінними від тих, на підставі яких визначався розмір пенсії позивачу при її призначенні на підставі приписів Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (а.с. 9).

Реалізуючи своє право перерахунку пенсії на підставі норм чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, отримавши довідку №433 від 01.03.2021, складену відповідно до прямих приписів вказаного Закону, позивач помилково вважає можливим застосування ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, оскільки вона втратила свою чинність.

Судова колегія вважає, що ретроспективне застосування при обчисленні пенсійної виплати ОСОБА_1 положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, яка на дату такого перерахунку втратила чинність, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів та суперечитиме принципу дії законів у часі.

За фактичних обставин справи неможливо врахувати доводи позовної заяви, а також визнати обґрунтованими висновки суду першої інстанції, про те що відсоткове значення розміру пенсії є незмінним та має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії станом на дату її призначення.

Формуючи такі висновки, суд першої інстанції помилково послався на практику Верховного Суду у справі №308/11498/16, оскільки в цій справі досліджувалося питання зменшення відсоткового розміру пенсії через внесення змін саме до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, як єдиного нормативно правового акта, що діяв як на момент призначення пенсії, так і її перерахунку.

За обставинами даної справи №420/6810/21 відбулося припинення дії одного Закону шляхом заміщення його іншим, який в цілому почав по іншому регулювати відносини, в тому числі, які пов`язані із визначенням заробітної плати прокурорів та їх пенсійним забезпеченням.

Доводи ОСОБА_1 щодо безпідставності застосування відповідачем положень Закону № 1697-VII є помилковими, що обґрунтовується вищенаведеними висновками, а також, в тому числі, фактом його особистого ініціювання процедури перерахунку своєї пенсії на підставі довідки від 01.03.2021 складеної згідно приписів Закону № 1697-VII, якими, в тому числі, по новому та в значно більшому розмірі встановлено та обраховано складові заробітної плати прокурорів.

Судова колегія вважає помилковими доводи позивача, що в даному випадку слід враховувати встановлені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 (набрало законної сили 25.01.2021) в рамках розгляду справи №420/733/20 обставини наявності у нього права щодо отримання виплати пенсії в розмірі 90% без обмеження максимальним розміром з огляду на таке.

Під час розгляду справи №420/733/20 судом першої інстанції досліджувалося питання можливості перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 згідно з довідкою прокуратури Одеської області від 08.01.2020 №18-5вих.20, яку складено відповідно постанови Кабміну України №657 від 30.08.2017, а не Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Крім того, фактично встановленою обставиною по справі №420/733/20 є отримання ОСОБА_1 з 13.12.2019 пенсії саме згідно з довідкою прокуратури Одеської області від 08.01.2020 №18-5вих.20, без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%.

В зв`язку з тим, що правовідносини щодо перерахунку пенсії позивача за обставинами даної справи №420/6810/21 виникли через застосування прямих норм Закону України 1697-VII, то судова колегія не вважає за можливе застосувати правові висновки суду по справі №420/733/20.

Також судова колегія не вважає, що на спірні правовідносин, які виникли з підстав перерахунку пенсії позивача можливо поширити дію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2016 у справі №522/7656/16-а, якою, зокрема, зобов`язано Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити виплати відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 15.01.2011 на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області №433 від 12.02.2016.

В даному випадку вбачаються різні предмети спору, які врегульовано різними Законами (Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-X, що втратив чинність та чинним Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII), а тому неможливо стверджувати, що постанова у справі №522/7656/16-а не етапі перерахунку пенсії позивача згідно Закону № 1697-VII має зобов`язальний вплив щодо визначення відсоткового розміру пенсії.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, то дане правове питання слід вирішити з урахуванням наступних правових норм та позиції суду.

Враховуючи, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснювати відповідно до положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, то аналізу підлягають обмеження виплати пенсії максимальним розміром встановлені саме даним законом.

В контексті неможливості застосування до позивача обмеження його пенсії максимальним розміром, ОСОБА_1 послався на правові висновки Верховного Суду по справі №360/1428/17, проте в зв`язку із прийняттям постанови Верховного Суду від 24.06.2020 по справі №580/234/19 вони не є актуальними.

Згідно положень абзацу 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII і Закону України № 911-VIII від 24 грудня 2015 року.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Судова колегія звертає увагу, що зміни внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII стосувалися питань обмеження пенсії розміром 10 740,00 грн в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (далі зі змінами внесеними Законом України від 06.12.2016 р. №1774-VIII по 31.12.2017), а тому не впливають та не стосуються спірних у даній справі правовідносин.

Слід звернути увагу, що положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 р. N 213-VIII ч. 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" викладено в такій редакції, зокрема:

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність".

Пунктом І прикінцевих положень Закону України N 213-VIII визначено, що в частині вищевказаних змін закон набирає чинність з 25 квітня 2015 року.

Наведеними положеннями встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнано, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України, а тому підстав для визначення протиправним обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром судова колегія не вбачає.

Додатково слід звернути увагу, що обмеження пенсій прокурорів максимальним розміром встановлювалося також в попередньому Законі України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, а саме ст. 50-1 даного Закону, які не було визнано неконституційними.

При цьому, вищевказані обмеження встановлювалися шляхом внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ.

Судова колегія додатково звертає увагу, що аналіз п.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VІ слід робити у взаємозв`язку всіх абзаців, які він містить, а тому відсутні підстави вважати, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ним чинності.

Судова колегія усвідомлює, що положення абз. 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII ідуть в розріз із правовими нормами ст.81, ч.2 ст. 86 даного Закону, оскільки вони нівелюють по суті можливість отримання прокурором пенсії в розмірі саме 60% (конкретному матеріальному (грошовому) виразі) від його заробітної плати, проте зазначає, що в рамках адміністративної юрисдикції суд позбавлений права і можливості розглядати спірні правовідносини без застосування вказаної норми, яка є чинною.

При цьому, судова колегія вважає неможливим застосувати механізм, визначений ст.7 КАС України, а саме звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, оскільки стосовно абз. 6 пункту 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII таке подання до Конституційного Суду України вже здійснювалося Верховним Судом України 20.01.2017. За наслідками розгляду вказаного подання ухвалою Великої Палати Конституційного Суду України від 19.06.2018 по справі № 1-19/2018(172/17) відмовлено у відкритті конституційного провадження.

З врахуванням ч.6 ст. 62 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII підставою для відмови у відкритті конституційного провадження у справі є, зокрема, наявність ухвал Суду про відмову у відкритті конституційного провадження у справі або про закриття конституційного провадження у справі, якщо їх постановлено на підставі пунктів 1, 2 цієї частини, а тому звернення апеляційного суду в порядку ст. 7 КАС України не матиме жодних реальних правових наслідків.

Правові висновки викладені в даній справі свідчать, що відповідачем не допущено протиправних дій під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки ним дотримано положень чинного законодавства України.

Рішення про відмову у перерахунку обумовлене фактом зменшення пенсії позивачу у порівнянні з попередньо нарахованою на виконання рішення по справі №420/733/20, що на думку органу ПФУ, є неприпустимим.

Судова колегія погоджується з вірністю даного рішення, оскільки вони забезпечує захист права позивача на отримання пенсії у вищому розмірі.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Додатково судова колегія звертає увагу, що судом першої інстанції жодним чином не аргументовано висновки щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію у твердо встановленому розмірі 70 156,80 грн.

З урахуванням правових висновків суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 28 квітня 2021 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко