Справа № 420/10644/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10644/21
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській про визнання протиправною відмову в оформлені та видачі паспорту у формі книжечки, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській про визнання протиправною відмову в оформлені та видачі паспорту у формі книжечки, зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.

Ухвалою від 29 червня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд повернув ОСОБА_1 адміністративний позов.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позову, оскільки адміністративний позов був підписаний та поданий представником позивача адвокатом, який на підтвердження своїх повноважень надав належним чином засвідчену копію ордеру. Також апелянт зазначає про помилковість посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, викладеній ухвалі цього суду від 29.05.2019 року у справі №202/5348/18, скільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 року у справі №320/5420/18, відступила від правового висновку, висловленого в ухвалі ВС від 29.05.2019 року у справі №202/5348/18, та зазначила, що адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема, на вчинення процесуальної дії.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 23 червня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській про визнання протиправною відмову в оформлені та видачі паспорту у формі книжечки, зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.

Відповідно до матеріалів справи адміністративний позов підписаний представником позивача адвокатом Польським М.В., який на підтвердження своїх повноважень додав засвідчену ним самим копію свідоцтва про право на найняття адвокатською діяльністю, копію ордеру серії ОД №465672 від 22.06.2021 року на представництво інтересів клієнта - ОСОБА_1 , зокрема в Одеському окружному адміністративному суді (а.с. 18, 19).

Повертаючи адміністративний позов позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді. Також суд першої інстанції послався і на правову позицію Верховного Суду викладену в ухвалі 29.05.2019 року, у справі № 202/5348/18, та на правові позиції Верховного Суду, наведені в ухвалах від 30.03.2018 року у справі №908/1843/17, від 09.08.2018 року у справі №826/19995/16, від 31.10.2018 у справі №9901/847/18.

Перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Частиною шостою статті 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (надалі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

У рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04 серпня 2017 року №162 зазначено про те, що відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36 (надалі - Положення №36), ордер встановленої цим Положенням форми є належним і достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що зі змісту частини четвертої статті 59 КАС України, частин першої, другої статті 26 Закону № 5076-VI вбачається, що повноваження адвоката як представника можуть підтверджуються, зокрема ордером, форма та зміст якого встановлені Законом №5076-VI та Положенням №36.

Аналіз викладених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що ордер є самостійним (окремим) документом, що підтверджує повноваження адвоката як представника, юридичне значення якого не залежить від подання адвокатом разом з ним договору про надання правничої допомоги, його копії, витягу тощо.

Указану правову позицію було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №9901/736/18 (провадження №11-989заі18).

Відповідь на запитання чи є копія ордеру, у розумінні частини четвертої статті 59 КАС України, належним документом, що підтверджує повноваження адвоката як представника сторони, Велика Палата Верховного Суду надала у постанові від 01 липня 2020 року у справі №320/5420/18 (провадження №11-706апп19).

Так, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду Закон №5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

За висновками Великої Палати Верховного Суду порядок засвідчення копії ордеру деталізовано в рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04 серпня 2017 року №162, відповідно до якого відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів і прізвища, а також дати засвідчення копії.

У цій справі адвокат Польський М.В. на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача надав копію ордера серії ОД №465672, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 13.03.2021 року №60 року. Копія ордера містила відмітки про її посвідчення, а саме: слова «Згідно з оригіналом», підпис адвоката, який засвідчив копію, його ім`я по-батькові та прізвище, а також дату засвідчення копії. (а.с. 19).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що представник позивача - адвокат Польський М.В., як адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання адміністративного позову від імені ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції викладеного не врахував і дійшов помилкового висновку про подання та підписання адміністративного позову особою, яка не має такого права, а отже, і про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України.

Також, апеляційний суд зазначає про помилковість посилання судом першої інстанції на правові висновки (правові позиції), які викладені в ухвалах Верховного Суду, оскільки за приписами частини 4 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановлені ухвали від 29.06.2021 року, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, є підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та передачі справи на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись 2-12, 72-78, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №420/10644/21 - скасувати

Передати справу №420/10644/21 на розгляд Одеському окружному адміністративному суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 14.09.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.