Справа № 403/158/21
Суддя: Атаманова С. Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №403/158/21 провадження №2-а/403/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Остапенко Н.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Проценко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сержанта поліції Цимбалюка Олександра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в адміністративній справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів - інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сержанта поліції Цимбалюк О.О. (далі - сержант поліції, поліцейський) та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - ГУНП в Кіровоградській області), третя особа: відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області), про: 1) скасування постанови серії БАА №080911, винесеної сержантом поліції Цимбалюк О.О. 22.04.2021 року, про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; та 2) закриття провадження у справі у зв`язку із недоведеністю факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Заперечуючи законність винесеної постанови серії БАА №080911 та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, за фактом порушення п.2.3 «в» Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи непристебнутим паском безпеки, позивачем ОСОБА_1 зазначено про те, що, рухаючись 22.04.2021 року по вул.Ювілейній в смт.Устинівка, він був пристебнутий паском безпеки та лише на вимогу поліцейського зупинив транспортний засіб і вийшов з автомобіля. Після перевірки документів поліцейський почав стверджувати, що він їхав не пристебнутий, однак жодного доказу на підтвердження цього не надав. За вказаних обставин, з урахуванням того, що сержантом поліції ОСОБА_2 не було наведено доказів, на яких грунтується його висновок про порушення позивачем вимог п.2.3 «в» Правил дорожнього руху, а саме: не користування ним, як водієм, паском безпеки, в тому числі, і в оскаржуваній постанові, в якій графа «До постанови додаються» є незаповненою, відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, що є порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

В судовому засіданні по розгляду справи позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та прохав суд їх задоволити. Пояснив, що під час здійснення керування автомобілем за обставин, викладених в оскаржуваній ним постанові, він був пристебнутий ременем безпеки і доказів на спростування цієї обставини відповідачами надано не було, що свідчить про відсутність порушення ним п.2.3 «в» Правил дорожнього руху та недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні - адвокат Проценко О.М. прохала суд задоволити позов з огляду на недання відповідачами по справі жодного доказу на підтвердження наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи відповідач - сержант поліції Цимбалюк О.О. не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.124 КАС України (а.с.64). Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позову у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань від відповідача в порядку ч.3 ст.44 КАС України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, на дату проведення судового засідання також не надходило. Представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання по розгляду справи не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 КАС України (а.с.62, 65, 67). Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань від представника відповідача в порядку ч.3 ст.44 КАС України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, на дату проведення судового засідання не надходило. Згідно відзиву на позовну заяву, вважав позовні вимоги ОСОБА_1 незаконним та безпідставними, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним в позовній заяві обставин. На обгрунтування заперечень проти позову зазначив про те, що 22.04.2021 року при здійсненні патрулювання екіпажем поліції було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: позивач, керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», не був пристебнутим ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. В оскаржуваній постанові, яка складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху. Відповідно до ст.283 КУпАП оскаржувана постанова містить всі вимоги визначені КУпАП: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того, при винесенні постанови позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Враховуючи викладене, оскаржувана постанова була винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства. Оскільки позивачем не було надано доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху, а також обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі (а.с.69-73).

Документів на підтвердження надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи представником відповідача ГУНП в Кіровоградській області до відзиву додано не було.

Представник третьої особи ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання по розгляду справи не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.124 КАС України (а.с.66). Про причини неявки суд не повідомив. Письмових пояснень щодо позову у встановлений судом строк не подав.

За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, розгляд адміністративної справи здійснюється за відсутності відповідачів та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та показання свідка, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що 22.04.2021 року відповідачем - сержантом поліції Цимбалюк О.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №080911, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.51).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22.04.2021 року о 02 год. 10 хв. по вул. Ювілейна в смт.Устинівка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувався засобами пасивної безпеки, а саме: не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. В графі 9 даної постанови «До постанови додаються» - не міститься будь-яких записів. Копія постанови надіслана рекомендованим листом вих.№3906/111-2-2021 від 26.04.2021 року.

На дату винесення постанови право керування позивача ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджувалось посвідченням водія відповідної категорії, виданим 30.05.2014 року Центром ДАІ 1411, яке було вилучене поліцейським 22.04.2021 року у зв`язку зі складанням стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.43).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки DAEWOO, модель FSO LANOS TF69Y, реєстраційний № НОМЕР_1 є гр-н ОСОБА_3 (а.с.44).

Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст.ст.92, 212 КАС України в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який дав суду показання про відомі йому обставини справи.

Так, свідок ОСОБА_4 дав суду показання про те, що 22.04.2021 року вночі він разом із гр-ном ОСОБА_1 їхав в автомобілі «DAEWOO LANOS». Під час поїздки він та водій ОСОБА_1 були пристебнуті пасками безпеки. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції гр-н ОСОБА_1 відразу вийшов з автомобіля, не чекаючи поки до нього підійде працівник поліції. Про те чи здійснювалась відеозйомка події йому не відомо, однак в його присутності будь-яких доказів на підтвердження того, що під час керування автомобілем гр-н ОСОБА_1 не був пристебнутим паском безпеки поліцейськими не надавалось. Враховуючи темну пору доби та те, що поліцейські їхали позаду них, вони не могли бачити пристебнутий водій паском безпеки чи ні. При винесенні оскаржуваної постанови він особисто присутній не був.

Виконуючи приписи ст.244, ч.4 ст.246 КАС України та даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами, як учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом, та мотиви їх застосування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем - сержантом поліції Цимбалюк О.О., як суб`єктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема, того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення серії БАА №080911 від 22.04.2021 року прийнята ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закону) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону).

За приписами ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За змістом п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях (бездіяльності) відповідного складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що повинно підтверджуватися належними і допустими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) виявлення або фіксування правопорушення; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (п.п.1, 2 ч.1 ст.40 Закону).

Обов`язок поліцейського забезпечувати відеозйомку під час здійсненням ним службових повноважень шляхом використання портативного відеореєстратора, як пристрою, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, прямо передбачений п.п.4, 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026.

За змістом п.9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкції), розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення передбачає, крім роз`яснення прав і обов`язків особі, яка бере участь у розгляді справи, також і заслуховування її пояснень та дослідження доказів.

Отже, положення наведених вище нормативно-правових актів безпосередньо надають поліцейському право використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу на підтвердження наявності або відсутності факту адміністративного правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посаду посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП по факту керування ним транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки, не містить інформації про будь-яку фіксацію даного правопорушення та відомостей про технічний засіб, яким здійснено його фото або відеозапис, а також про наявність інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів, на підставі яких сержантом поліції ОСОБА_2 був зроблений висновок про порушення позивачем п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів, передбачена ч.2 ст.74 КАС України).

З огляду на викладене судом встановлено, що, крім оскаржуваної постанови, жодних інших належних та допустимих доказів, необхідних для встановлення в діях позивача ОСОБА_5 порушення вимог п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху, сержантом поліції ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зібрано не було, що підтверджується також і змістом самої постанови, яка не містить жодного посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, які б були досліджені відповідачем в порядку, передбаченому п.9 розділу ІІІ Інструкції.

Одночасно з цим судом враховується, що оскаржувана постанова серії БАА №080911 не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах №338/1/17 та №211/3520/16-а).

За встановлених під час судового розгляду обставин, враховуючи, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення серії БАА №080911 від 22.04.2021 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а інші докази на підтвердження вини позивача в порушенні вимог п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху в матеріалах адміністративної справи відсутні з огляду на ненадання відповідачем ГУНП в Кіровоградській області разом з відзивом на позовну заяву доказів на підтвердження його заперечень проти позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та недоведеність сержантом поліції Цимбалюк О.О. належними, допустимими і достатніми в своїй сукупності доказами правомірності прийнятого ним рішення.

Даний висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2019 року у справі №761/41786/16-а та від 20 грудня 2019 року у справі №191/1060/17.

З огляду на викладене, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що всупереч ст.245 КУпАП сержант поліції ОСОБА_2 не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, а винесена ним, як суб`єктом владних повноважень постанова серії БАА №080911 від 22.04.2021 року не відповідає вимогам обґрунтованості, передбаченій п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Крім того, відсутність належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії БАА №080911 від 22.04.2021 року свідчить про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (правовий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17 (2-а/177/23/17).

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що під час розгляду адміністративної справи відповідачами не було надано доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Отже, враховуючи ненадання відповідачами належних та допустимих в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху, що, як наслідок, свідчить про недоведеність сержантом поліції Цимбалюк О.О., як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій згідно положень ч.2 ст.2 КАС України щодо прийняття ним оскаржуваної постанови обгрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем сержантом поліції Цимбалюк О.О. рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №080911 від 22.04.2021 року та відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (ч.7 ст.139 КАС України).

Відповідно до квитанції №7 від 16.06.2021 року позивачем по справі ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. (а.с.1).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги задоволення позову, сплачена позивачем ОСОБА_5 сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241, 243, 246, 255, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сержанта поліції Цимбалюк Олександра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в адміністративній справі задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАА №080911 від 22 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сержантом поліції Цимбалюк Олександром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп..

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сержант поліції Цимбалюк Олександр Олександрович, місцезнаходження: вул.Нова, буд.№42 м.Долинська Кіровоградської області, поштовий індекс 28500.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Віктора Чміленка, буд.№41 м.Кропивницький, поштовий індекс 25006, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України юридичної особи 40108709.

Третя особа: відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Нова, буд.№42 м.Долинська Кіровоградської області, поштовий індекс 28500, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40799032.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю.Атаманова