Справа № 826/1085/17
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 826/1085/17

адміністративне провадження № К/9901/31109/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021, позов Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» задоволено частково.

18.08.2021 Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), якою передбачено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» в касаційній скарзі зазначило підставою касаційного оскарження пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС. В обґрунтування цієї підстави вказало, що суд апеляційної інстанції застосував норми права (за змістом касаційної скарги йдеться про норми пункту 44 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.2 статті 138, пункту 139.1 статі 139, статті 185 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі П(С)БО), пункту 7 П(С)БО 15 «Дохід», П(С)БО 1 «Загальні відомості до фінансової звітності», П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», статті 4 Закону України «Про залізничний транспорт», частини другої статті 71, частин четвертої, шостої статті 78 КАС), без врахування висновку Верховного Суду в постанові від 21.01.2020 у справі №804/4658/15, від 16.12.2020 у справі №520/4610/19 та висновків Вищого адміністративного суду України в ухвалах від 01.10.2013 (касаційне провадження №К/9901/6695/12) та від 05.03.2015 (касаційне провадження №К/800/57939/14).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відтак, касаційна скарга, підставою касаційного оскарження в якій вказано пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, буде відповідати пункту 4 частини другої статті 328 КАС, якщо в ній буде зазначено, які норми матеріального та (або) процесуального права суд апеляційної інстанції неправильно застосував (порушив), в чому полягає неправильне застосування (порушення) правової норми, а також постанова Верховного Суду, в якій ця норма застосована інакше до подібних правовідносин. Посилання на судове рішення інших судів, крім Верховного Суду, цією нормою не передбачено.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС прикладом іншого правозастосування в контексті норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС може бути рішення Верховного Суду України якщо Велика Палата Верховного Суду не відступила від його висновку в установленому КАС порядку.

Отже, позивач безпідставно посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України, як приклад іншого правозастосування, обґрунтовуючи довід, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував правові норми, зробивши висновок, що підприємство безпідставно включило до рядка 2180 «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати за 2015 рік 3 591 000,00 грн, перераховані Державній адміністрації залізничного транспорту України на утримання апарату.

Що ж до постанов Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №520/4610/19 та від 21.01.2020 у справі №804/4658/15, то правозастосування цих норм не відповідає вимозі подібності правовідносин.

Так, у постанові від 21.01.2020 у справі №804/4658/15 висновок, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано не прийняли до уваги посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо діяльності контрагентів-постачальників,оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) платника податків від дотримання його контрагентами податкової дисципліни (зокрема, від фактичної сплати податків, знаходження за податковою адресою; наявності у них виробничих можливостей) Верховний Суд зробив з одночасним визначенням, що таке є правильним у разі підтвердження реального характеру здійснення поставок (надання послуг), що і було встановлено у справі №804/4658/15.

Натомість, у справі №826/1085/17 обставини щодо надання ТОВ «Клімтехінвест» позивачу послуг (виконання робіт з комплексного прибирання) суди першої та апеляційної інстанції не встановили. Такий висновок суди зробили на підставі оцінки доказів у справі, а доводи позивача в касаційній скарзі щодо неправильного вирішення судом спору в частині ведення ним податкового обліку по операціях з ТОВ «Клімтехінвест» фактично стосуються незгоди з оцінкою доказів, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС, яка, однак, позивачем не зазначена.

Згідно з частиною першою статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до цієї норми суд касаційної інстанції не вправі самостійно визначати підставу касаційного оскарження судового рішення, а лише перевіряє наявність такої підстави при відкритті касаційного провадження та під час касаційного перегляду справи.

У постанові від 16.12.2020 у справі №520/4610/19 Верховний Суд застосував норми П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів» до встановлених у справі судами попередніх інстанцій обставин щодо існування у ТОВ «Ком-Фор» кредиторської заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом, валютою платежу за яким була іноземна валюта (євро).

Що ж до застосування судом апеляційної інстанції цих норм, то апеляційний суд зробив висновок, що позивач не мав встановлених цими нормами підстав для збільшення витрат за рахунок курсової різниці, оскільки у процесу судового розгляду справи не було доведено, що кредитні кошти в іноземній валюті, отримані "КМЕУ №1" ДТГО "Південно-Західна залізниця", були використані при виконанні договору з позивачем.

Довід позивача в касаційній скарзі щодо правильності висновку апеляційного суду так само стосується оцінки судом апеляційної інстанції доказів та встановлення відповідних обставин у справі.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Усенко