Справа № 640/11538/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Київ № 640/11538/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

21.06.2019 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) про:

- визнання дій МВС України щодо відмови видати довідку неправомірними;

- зобов`язання МВС України надати довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з усіма складовими заробітної плати (посадовий оклад поліцейського, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавки за стаж служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення, надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук 25% та вчене звання професора 33%), передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - постанова № 988) щодо посади, прирівняної до посади «першого заступника керівника» Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України», яку ОСОБА_1 обіймав на час звільнення з Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України згідно наказу від 30.11.2015 №107о/с та надіслати її до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - ГУ ПФУ) у строк, визначений законом.

В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено про протиправну відмову в наданні довідки, оскільки такі довідки видаються державним органом, з якого звільнено особу зі служби, а позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, передбачених постановою № 988 щодо посади прирівняної до посади «першого заступника керівника» Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України», яку ОСОБА_1 обіймав на час звільнення.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від 05.07.2019 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

31.07.2018 від відповідача до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на зазначену вище позовну заяву, в якому представник відповідача, стверджує про її необґрунтованість з огляду на те, що з моменту призначення позивача на посаду начальника кафедри попередження та розслідування пожеж, а також з моменту відрядження позивача до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю (14.03.2003) до моменту його звільнення (06.11.2016) з органів внутрішніх справ (далі - ОВС) позивач залишався в кадрах МВС України на посаді начальника кафедри попередження та розслідування пожеж. Враховуючи викладене було сформовано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача від 25.05.2018 № 22/6-72394 за посадою начальника кафедри попередження та розслідування пожеж, тобто за останньою посадою, на яку позивача було призначено наказом МВС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС) на посаді начальника кафедри попередження та розслідування пожеж факультету № 2 перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії пожежної безпеки України.

Відповідно до наказу МВС України від 21.04.2003 № 184о/с ОСОБА_1 був відряджений до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Координаційному комітеті по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю при Президентові України із залишенням в кадрах МВС України, увільнивши від посади начальника кафедри попередження та розслідування пожеж факультету № 2 перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії пожежної безпеки України, з 14.04.2003.

Наказом Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю від 24.04.2003 № 120/с підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , який прибув з факультету № 2 Академії пожежної безпеки України призначено на посаду головного співробітника відділу з проблем боротьби з організованою злочинністю проти особи та держави Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю з 14.04.2003.

Наказом МВС України від 06.11.2015 № 2388 о/с згідно із пунктом 10 та 11 розділу ХІ Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено з 06.11.2015 в запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , прикомандированого до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України.

Згідно із наказом Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України від 23.11.2015 №м 99 о/р відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону № 580-VIII та наказу МВС України від 06.11.2015 № 2388 о/с відряджено з 06.11.2015 до МВС України полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 .

Наказом Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України від 30.11.2015 № 107 о/с відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону № 580-VIII та наказу МВС України від 06.11.2015 № 2388 о/с звільнено від займаної посади з 06.11.2015 з відрядженням до МВС України полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 першого заступника керівника.

Також судом встановлено, що за поданням МВС України про призначення пенсії від 05.01.2016 № 2394 ОСОБА_1 , полковника внутрішньої служби, начальника відділу з вивчення проблем протидії організованій злочинності у сфері державної безпеки Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України представлено до призначення пенсії за вислугу років (33 роки 01 місяців 05 днів).

Зокрема, згідно із грошовим атестатом № 209, виданим Національною академією внутрішніх справ МВС України ОСОБА_1 мав: посадовий оклад - 2076, 00 грн, оклад за військовим званням - 135, 00 грн, відсоткову надбавку за вислугу років у розмірі 40 % - 884, 40 грн, 15 % надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, 75 % премії, 25 % надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук та 33 % за вчене звання професора, 50 % - надбавка за виконання особливо важливих завдань, 50 % - надбавка за оперативно-службову діяльність.

Як видно із матеріалів справи така пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) з 07.11.2015 у грошове забезпечення для обчислення якої увійшло: посадовий оклад - 2076, 00 грн; оклад за військове звання - 135, 00 грн; процентної надбавки за вислугу років - 40 % - 884, 40 грн; середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці: 15 % надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, 75 % премії, 25 % надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук та 33 % за вчене звання професора, 50 % - надбавка за виконання особливо важливих завдань, 50 % - надбавка за оперативно-службову діяльність.

Також в матеріалах справи міститься довідка, видана 25.05.2018 за № 222/6-72394 Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, видана позивачу про те, що відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова № 103), постанови від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704), розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою начальник кафедри попередження та розслідування пожежного факультету № 2 перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії пожежної безпеки України становить: посадовий оклад: 8 460, 00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням полковник внутрішньої служби - 1480, 00 грн, надбавки за вислугу років (50 %) - 14, 910, 00 грн.

Також, судом встановлено, що позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на виконання вимог постанови № 103, враховуючи зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 497 до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) на підставі зазначеної вище довідки від 25.05.2018 № 222/6-72394 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

У цій справі спір виник у зв`язку із тим, що позивач не погоджується із складовими, які зазначені у довідці МВС України від 25.05.2018 за № 222/6-72394 без урахування 15 % надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, 75 % премії, 25 % надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук та 33 % за вчене звання професора та інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а також у зв`язку із незгодою позивача із вказаною у цій довідці посадою та відповідно розміру грошового забезпечення - начальника кафедри попередження та розслідування пожежного факультету № 2 перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії пожежної безпеки України, замість посади першого заступника керівника Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України, яку він обіймав при звільненні.

Визначаючись щодо заявлених вимог по суті, суд виходить з того, що в силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами по цій справі щодо порядку та умов перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, в тому числі особам, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, регулюються нормами Закону № 2262-ХІІ, Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» (далі - Закон № 900-VIII), постанови № 988, Порядком № 45.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ (до внесення змін Законом № 900-VIII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як випливає із зазначеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45, (у редакції на момент виникнення права на перерахунок пенсії позивача) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою № 988 встановлено структуру та розміри грошового забезпечення поліцейських. При цьому, передбачені постановою розміри грошового забезпечення для поліцейських є більшими у порівнянні із розмірами грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ виходячи із яких їм призначалась (перераховувалась) пенсія.

29.12.2015 набрав чинності Закон № 900-VIII відповідно до якого статтю 63 Закону №2262-ХІІ після частини другої доповнили новою частиною такого змісту: «перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» [в редакції Закону № 900-VIII; далі - Закон № 580-VIII)] за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону № 580-VIII закріплено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України № 2262-ХІІ.

Беручи до уваги все вищевикладене та враховуючи, що саме постановою № 988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, суд вважає, що таке збільшення є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.05.2018 у справі № 362/5993/16-а та від 05.06.2018 у справі № 409/2487/16-а.

Водночас, суд зазначає, що порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393".

Згідно із пунктами 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад - у порядку, встановленому Мінсоцполітики.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку №45 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби (крім підрозділів виконання покарань та Державної фельд`єгерської служби), перерахунок пенсії починаючи з 1 січня 2018 р. проводиться:

особам начальницького складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), затвердженої постановою № 704.

Так само відповідно до пункту 3 постанови № 103 Уряд постановив перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

При цьому, особливості перерахунку начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби передбачені у пункті 5 Порядку № 45, проте як Порядок № 45 так і постанова № 103 передбачають перерахунок пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що відповідно до частини дванадцятої статті 43 Закону України № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організації, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Судом встановлено, що полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 було відряджено з Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України з 06.06.2015 до МВС України із звільненням із займаної посади у вказаному державному органі та наказом МВС від 06.11.2015 № 2388 о/с звільнено з 06.11.2015 в запас через скорочення штатів.

При цьому суд враховує, що при відрядженні з МВС України до державного органу позивач був увільнений з 14.04.2003 від займаної посади начальника кафедри попередження та розслідування пожеж факультету № 2 перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії пожежної безпеки України.

Таким чином, на думку суду звільнення позивача з МВС України та Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України відбувалось з 06.11.2015 саме з посади першого заступника керівника, оскільки позивач хоча і залишався весь період відрядження в кадрах МВС України, проте не на посаді начальника кафедри попередження та розслідування пожеж.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

З огляду на той факт, що позивача звільнено з 06.11.2015 з МВС України посади першого заступника керівника, останній має право на перерахунок пенсії саме за цією посадою, а не за будь-якою іншою, згідно з чинним законодавством на час виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином дії відповідача щодо відмови надати довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з усіма складовими заробітної плати (посадовий оклад поліцейського, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавки за стаж служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення, надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук 25% та вчене звання професора 33%), передбаченими постановою № 988 Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України», яку ОСОБА_1 обіймав на час звільнення з Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України згідно наказу від 30.11.2015 №107о/с та надіслати її до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві у строк, визначений законом, є неправомірними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню так само як і похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

При цьому, в силу приписів статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, встановивши у цій справі неправомірність дій МВС України щодо відмови видати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, на правовідносини, які виникли у цій справі не можуть поширюватись строки звернення до суду, оскільки спеціальним законодавством, такі строки не обмежені. Відтак, безпідставним є наведене у відзиві на позовну заяву прохання представника МВС України про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно із наявної у справі квитанції від 18.06.2019 № 931810084 позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн, то поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 768, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови видати довідку та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з усіма складовими заробітної плати (посадовий оклад поліцейського, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавки за стаж служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення, надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук 25% та вчене звання професора 33%), передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року щодо посади, прирівняної до посади «першого заступника керівника» Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України», яку ОСОБА_1 обіймав на час звільнення з Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки та оборони України згідно наказу від 30.11.2015 №107о/с та надіслати її до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві у строк, визначений законом.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн (сімсот шістдесят вісім грн та 40 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) .

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ).

Суддя О.М. Чудак