Справа № 753/10214/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

представника відповідача: - Кухтик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Дарницького районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови, в якому просив:

- постанову № 13 за справою про адміністративне правопорушення від 11.05.2021 року, винесену військовим комісаром Дарницького районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки Тригубом Р.А. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від Дарницького районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова військового комісара Дарницького районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.05.2021 року № 13 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена компетентним органом, в межах та на підставі норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 11 травня 2021 року в приміщенні Дарницького районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за недотримання вимог абз. 2 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року) в частині перебування на військовому обліку за місцем проживання і тим самим в порушення вимог абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій обов`язок, визначений ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим скоїв триваюче правопорушення в особливий період, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП.

На підставі вищевказаного протоколу, 11 травня 2021 року відносно позивача було винесено постанову № 13 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 850 грн., відповідно до ч.2 ст. 210 КУпАП.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 921 від 07.12.2016 року, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 Правил (додаток № 1 до постанови № 921) призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час.

Відповідно до ст. 37 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

З огляду на викладені норми, ОСОБА_1 зобов`язаний був після досягнення останнім 27 річного віку (після 17.08.2019 року) з`явитись до Дарницького РТЦК та СП та стати на військовий облік, як військовозобов`язаний.

Вказаного позивач не зробив, чого не заперечує, що підтверджується особисто наданими поясненнями в протоколі № 13 від 11.05.2021 року, відповідно до яких «порушив правила постановлення на військовий облік у зв`язку з пандемією короновірусної хвороби та встановленням карантинних обмежень».

Крім того, відповідно до посвідчення про приписку ОСОБА_1 № сщ М-86 у графі результати призову міститься запис «надана відстрочка від призову по ст. 17 п. 13 пп.5 до 17.08.2019 року».

Отже позивачем ОСОБА_1 вчинене правопорушення, що передбачено ч.2 ст. 210 КУпАП та підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Втім, як на підставу для скасування спірної постанови позивач посилається на порушення відповідачем порядку винесення постанови № 13, а саме того факту, що його не було завчасно (за 3 дні, як це передбачено ст. 277 2 КУпАП) повідомлено про дату розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, проте такі доводи колегія суддів не буру до уваги з огляду на те, що ст. 277 2 КУпАП передбачено вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи, в той час як в межах спірних правовідносин судового розгляду не відбувалось.

Крім того, як зазначалось вище, об 12:45 год. 11.05.2021 в приміщенні Дарницького районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, у протоколі міститься інформація про час, дату та місце розгляду адміністративної справи, а саме 12:55 год. 11.05.2021 року в приймальні військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , заперечень щодо цього в поясненнях позивача не зазначалось.

Розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбувався за його особистої присутності, що не заперечується позивачем, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 було відомо про дату, час та місце розгляду справи відносно нього, чого позивачем не заперечено й в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про закінчення строків винесення постанови про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Після досягнення 27 річного віку позивач зобов`язаний був з`явитись до Дарницького РТЦК та СП та стати на військовий облік, як військовозобов`язаний.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.
Колегія суддів звертає увагу, що порушення, вчинене позивачем є триваючим, адже обов`язок із постановки на облік розпочався 24.08.2019 року (через 7 днів після досягнення 27-річчя) та був виконаний лише 11.05.2021 року, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП скоєне позивачем, було виявлено 11.05.2021 року при особистому зверненні ОСОБА_1 з метою постановки його на військовий облік та отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, отже строк притягнення до відповідальності відповідачем не пропущено.

Посилання апелянта на той факт, що в протоколі № 13 від 11.05.2021 року, в постанові та в рішенні суду першої інстанції час скоєння правопорушення та час його виявлення відрізняються одне від одного, проте колегія суддів зазначає, що наявність технічних описок як протоколі, так і в рішенні суду першої інстанції, за умови встановлення протиправних дій позивача, не є підставами для скасування останніх.

Інші доводи позивача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції та не є підставами для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 286, 310, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків