Справа № 480/3691/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2021 року Справа №480/3691/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3691/21 за позовом ОСОБА_1 , який подано ним в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою" від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ, яким відмовлено у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради, Білопільського району, Сумської області;
- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради, Білопільського району, Сумської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем вже неодноразово було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Так, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021р. по справі №480/8756/20 відповідачем вкотре було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про що свідчить оскаржуваний у даній справі Наказ від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ.
Так, при розгляді клопотання ОСОБА_2 відповідачем було встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - при розгляді клопотання відповідачем було встановлено відсутність погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебувають у користуванні на користь заявника.
Позивач вважає спірний наказ протиправним та таким, що прийнято з порушенням норм земельного законодавства.
Ухвалою суду від 24.05.2021р. відкрито провадження у даній справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати письмовий відзив на позовну заяву у 15-денний строк.
03.06.2021р. відповідач подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні та зазначив, що при розгляді клопотання ОСОБА_2 відповідачем було встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - при розгляді клопотання відповідачем було встановлено відсутність погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебувають у користуванні на користь заявника.
Як вказує відповідача право постійного користування земельною ділянкою ЧФГ " ОСОБА_4 " не припинено, доказів припинення фермерського господарства як і відповідної згоди на вилучення земельної ділянки позивач не надав.
Крім цього, відповідач просить суд врахувати, що на даний час Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не має права здійснювати розпорядження земельними ділянками з 27 травня 2021 року (дня набрання чинності абзаців 5 - 18 підпункту 58 пункту 4 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 № 1423-ІХ).
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , через свого законного представника - ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 де міститься запис щодо батька позивачки - а.с.7), звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 29.10.2020р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Миколаївської селищної ради , Білопільського району Сумської області.
Відповідач неодноразово відмовляв позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на відповідну земельну ділянку.
Зокрема, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021р. по справі №480/8756/20 відповідачем повторно було розглянуто заяву ОСОБА_2 і повторно було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про що свідчить оскаржуваний у даній справі Наказ - від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ (а.с.9).
Так, при розгляді клопотання ОСОБА_2 відповідачем було встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - при розгляді клопотання відповідачем було встановлено відсутність погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебувають у користуванні на користь заявника.
Крім цього, у відзиві відповідач просив суд врахувати, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не має права здійснювати розпорядження земельними ділянками з 27 травня 2021 року (дня набрання чинності абзаців 5 - 18 підпункту 58 пункту 4 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 № 1423-ІХ).
Не погоджуючись із винесеним наказом від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ та підставами зазначеними в ньому, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що наказом від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - при розгляді клопотання відповідачем було встановлено відсутність погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебувають у користуванні на користь заявника.
Суд не може погодитись з таким висновком відповідача, оскільки вказана в наказі підстава відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачена ст.118 Земельного кодексу України.
У наказі Головне управління Держгеокадастру у Сумській області фактично не зазначає яким саме вимогам та законам не відповідає місце розташування земельної ділянки. Документального підтвердження невідповідності бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальній одиниці ГУ Держгеокадастру у Сумській області не надано.
Посилання відповідача на те, що наразі земельна ділянка перебуває у користуванні також сприймаються судом як безпідставні, оскільки п.5 ст.116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Однак, в даному випадку у заяві позивача від 29.10.2020р. ("про надання дозволу на розробку проекту землеустрою") не йдеться про передачу земельної ділянки у власність чи користування. А тому, положення п.5 ст.116 ЗК України не можуть бути підставою для також не можуть бути підставою для відмови позивачу в задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Також відповідач не врахував, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування наказу ГУ Держгеокадастру від 06.04.2021р. №18-3851/16-21-СГ про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.
Щодо вимоги позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, то судом враховується та обставина, що з 27.05.2021 набрав чинності Закон України №1423-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, а тому органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, оскільки на даний час у відповідача взагалі відсутні повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою.
Разом із тим, спірний наказ прийнятий відповідачем до набрання чинності Законом України від 28.04.2021 №1423-IX, та не був підставою під час розгляду заяви позивача, а тому, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ Держгеокадастру повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908,00 грн., сплачену позивачем при зверненні до суду, що підтверджується квитанцією від 27.04.2021, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 4).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою" від 06.04.2021р. №18-3851/16-20-СГ, у наданні ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 18.05.2018р.) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради, Білопільського району, Сумської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець