Справа № 560/4552/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 560/4552/20
адміністративне провадження № К/9901/34051/21
Cуддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді: Мацедонська В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року
у справі № 560/4552/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачеві середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 20 липня 2018 року по 24 липня 2020 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до дня фактичного розрахунку, а саме за період з 20 липня 2018 року по 24 липня 2020 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 20 липня 2018 року по 24 липня 2020 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 20 липня 2018 року по 24 липня 2020 року.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу.
Проте ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
13 вересня 2021 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, необхідно зазначити наступне.
Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Судом встановлено, що касаційна скарга підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 . Проте, у матеріалах касаційної скарги відсутній документ, який би підтверджував повноваження В. Лаврусь на виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_1 , а також підписання та подання касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у В. Лаврусь повноважень на підписання та подання касаційної скарги як командира Військової частини НОМЕР_1 .
Так, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про особу командира Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
З огляду на викладене, право В. Лаврусь на підписання та подання касаційної скарги, як командира Військової частини НОМЕР_1 , не підтверджено.
Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За таких обставин, суддя не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Враховуючи вимоги пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги з огляду на її підписання особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, та надання заявнику права у межах розумних строків та при дотриманні всіх інших визначених процесуальним законом вимог на повторне звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 55, 332 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 560/4552/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська