Справа № 200/6835/21
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про поновлення строку звернення до суду

14 вересня 2021 р. Справа №200/6835/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аканова О.О.,

при секретарі Ревва Е.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ухова Р.В.,

за участю представника відповідача військової частини НОМЕР_1 Вадовського М.Ю.,

представник відповідача військової частини НОМЕР_2 не з`явився,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Позивачем до суду на виконання вимог ухвали суду надано заяву про поновлення строків звернення до суду, обґрунтоване тим, що позивачу 19.02.2021 вручено наказ командира частини НОМЕР_4 №42 по стройовій частині, який не містить чітких посилань на підставі звільнення. Зазначив, що не був ознайомлений з наказом про висновки службового розслідування, наказом про звільнення, а тому не знав про звільнення. Вказав, що оскаржувані накази та інші документи, які стосуються звільнення, він отримав 27.05.2021 на другий адвокатський запит.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому викладено позицію щодо поновлення позивачу строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що позивача було ознайомлено з наказом про звільнення відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої про накладення дисциплінарного стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців. які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили поновити строки звернення до суду.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач в позовній заяві просить, зокрема, поновити його на посаді водія 2 відділення 2 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_4 або на рівнозначній посаді.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б спростовували твердження позивача про отримання ним наказу про звільнення саме 27.05.2021 року.

Крім того в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відомотей про вручення наказу про звільнення у нього відсутні та матеріали службового розслідування позивачу не доводились діловодом.

Також, суд не приймає доводи представника відповідача про те, що позивача було ознайомлено з наказом про звільнення перед строєм військовослужбовців, оскільки відповідачем не надано до суду особову справу в якій є відмітка про занесення наказу про звільнення.

Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи Белле проти Франції, Ільхан проти Туреччини, Пономарьов проти України, Щокін проти України тощо).

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві;щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа Белле проти Франції [4]); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа Мушта проти України); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа Станьо проти Бельгії).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Таким чином, суд вважає, що з врахуванням наданих сторонами доказів та з метою доступу позивача до правосуддя, суд визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновляє його.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті, проголошено в судовому засіданні 14 вересня 2021 року.

Повний текст ухвали виготовлено 15 вересня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Аканов