Справа № 160/11901/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 у пільговому обчисленні стаж роботи з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року з розрахунку один рік роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести обчислення пільгового страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за період з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року та провести виплати донарахованої пенсії в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 21.08.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
12.08.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому він зазначив, що з вимогами, викладеними у позовній заяві не погоджується з наступних підстав. Пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі письмового трудового договору, в якому обумовлено термін дії договору та пільги, що надавалися працівнику або на підставі інших документів, які підтверджують право на пільги працівників, що працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних к ним, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, є додатковими пільгами, які надавалися особам, що працювали за строковими трудовими договорами, оформленими відповідно до Указу від 10.02.1960 року, аз 1 січня 1968 року - відповідно до Указу від 26.09.1967 року. З огляду на вищезазначене, Головне управління не мало законних підстав для обчислення трудового стажу Позивача за період роботи з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в кратному розмірі. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
18.08.2021 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій він зазначив, що для пільгового обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі надав трудову книжку, в якій містяться всі необхідні та архівні довідки, якими підтверджено періоди роботи позивача на вказаних у трудовій книжці підприємствах. У архівних довідках вказано, що підприємства, на яких працював позивач розташовані в районі Крайньої Півночі - Тюменська область, Ханти - Мансійський національний округ. До архівних довідок були додані копії наказів при прийом та звільнення з роботи позивача, виписки з особових карток, довідки про заробітну плату. Також вказав, що ним було повністю дотримано процедуру звернення з відповідною заявою до відповідача відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 04.08.2018 року та отримує пенсію за віком.
10.04.2021 року позивач засобами поштового зв`язку направив до відповідача заяву від 26.03.2021 року про перерахунок пенсії, в якій просив зарахувати у пільгових розмірах стаж роботи з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі згідно записів у трудовій книжці та перерахувати розмір пенсії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантії конституційного права людини на соціальний захист визначені в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У частині 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) встановлено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 27.08.1976 року останній працював (мовою оригіналу):
- з 26.11.1980 року по 23.11.1981 року - бетонщик 2 разряда, стропальщик 3 разряда в СМУ-5 Сургутського ДСК г. Нижневартовск;
- з 21.01.1982 року по 26.07.1982 року - плотник 4 разряда в Нижневартовская контора связи Главтюменнефтегаза;
- 26.07.1982 року по 09.11.1982 року - штукатур - маляр 3 разряда в Дорожно - строительное управление треста Самотлортрубопровод г. Нижневартовск;
- з 16.11.1982 року по 03.01.1983 року - плотник 5 разряда в Строительно - монтажное управление Мегионского управления бурових работ;
- з 04.01.1983 року по 26.02.1983 року- плотник 4 разряда в Автобаза № 9 Производственного треста автомобільного и водного транспорта Главтюменнефтегазстрой;
Як вже було зазначено судом, заява від 26.03.2021 року про перерахунок пенсії позивачем була направлена поштою 10.04.2021 року, отримана відповідачем 13.04.2021 року.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач звернувся до Головного управління засобами поштового зв`язку з заявою від 26.03.2021 року, проте нормами чинного законодавства не передбачена можливість звернення з заявою про перерахунок пенсії засобами поштового зв`язку, суд зазначає наступне.
Відповідач у своєму відзиві на позов посилається на п.п 1.7 п.1, пп.4.1.п.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (надалі Порядок № 22-1).
Згідно постанови Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 внесено зміни до Порядку № 22-1 та викладено у новій редакції, зокрема п. 1 та п.4 вказаного Порядку.
На день звернення позивача з заявою 12.04.2021 року та реєстрації заяви відповідачем 13.04.2021 року діяла нова редакції Порядку № 22-1.
Так, п.п. 1.7 п. 1 Порядку № 22-1, на який посилається відповідач, викладено в новій редакції і стосується заяв про призначення пенсії засудженим до позбавлення (обмеження) волі.
Підпунктом 4.1 п.4 Порядку № 22-1 в новій редакції передбачає, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви, зокрема, про перерахунок пенсії, приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Згідно п.п 1.9 п. 1 Порядку в новій редакції передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Таким чином, направлення заяви про перерахунок пенсії засобами поштового зв`язку передбачена п.п. 1.9 п.1 Порядку № 22-1, яка діяла в новій редакції станом на день звернення позивача із заявою про зарахування у пільговому обчисленні стажу роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Вказаним п.п. 1.9 п. 1 Порядку № 22-1 передбачено, що заяви про призначення (поновлення) пенсії не пересилаються поштою і дане виключення не стосується заяв про перерахунок пенсії, яка вже призначена.
Вищевказаним спростовуються доводи відповідача, що позивач повинен був особисто звернутись до Головного управління, а не направляти заяву про перерахунок пенсії засобами поштового зв`язку і що позивачем порушено порядок звернення до Головного управління.
Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Архівними довідками архівного відділу адміністрації м. Нижневартовськ від 20.11.2018 року № Д-340 - 349, від 23.11.2018 року № 357 підтверджено періоди роботи позивача та нарахування зарплати з районним коефіцієнтом 70% та північними надбавками:
- СМУ № 5 Сургутського ДСК - з 26.11.1980 року (наказ від 25.11.1980 року № 190к) по 23.11.1981 року (наказ від 20.11.1981 року № 147-к);
- ДСУ № 12 СМТ «Самотлортрубопроводстрой» з 26.07.1982 року (наказ від 27.07.1982 року № 93-к) по 09.11.1982 року (наказ від 09.11.1982 року № 134-к);
- Автобаза № 9 виробничого тресту автомобильного и водяного транспорту Главтюменнефтегазстроя з 04.01.1983 року (наказ от 04.01.1983 року № 9-к) по 26.02.1983 року (наказ від 23.03.1983 року № 24-к).
У вищевказаних архівних довідках підтверджено, що СМУ № 5 Сургутського ДСК, ДСУ № 12 СМТ «Самотлортрубопроводстрой», Автобаза № 9 виробничого тресту автомобильного і водяного транспорту Главтюменнефтегазстроя весь період діяльності розташовані в м. Нижневартовськ Ханти - Мансійського національного округу Тюменської області. Згідно Переліку районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ханти - Мансійський національний округ віднесено до місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Архівною довідкою ПАТ « PH- Западная Сибирь» від 14.12.2018 року № 08-6458 підтверджено, що позивач працював в Нижневартовськой конторі зв`язку Главтюменнефтегазу плотником з 21.01.1982 року (наказ від 21.01.1982 року № 11-к) по 26.07.1982 року (наказ від 26.07.1982 року № 117-к) та підтверджено, що Нижневартовська контора зв`язку Главтюменнефтегазу знаходилась в м. Нижневартовськ Ханти Мансійського національного округу, місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, с районним коефіцієнтом до заробітної плати 1,7.
Вказана довідка видана ПАТ «PH - Западная Сибирь», оскільки після ліквідації AT «Нижневартовскнефтегаз» (правонаступник Нижневартовскої контори зв`язку) всі документи по особистому складу були передані до ПАТ « Черногорнефть», яке було перейменовано у ПАТ « PH - Западная Сибирь», що зазначено в архівній довідці.
Архівною довідкою від 13.12.2018 року № С- 5357 та № С -5357/1 Державної бюджетної установи Тюменської області « Державний архів соціально - політичної історії Тюменської області» підтверджено, що позивач з 26.02.1983 року по 27.12.1986 року працював плотником 4 розряду в РСУ виробничого тресту автомобільного та водяного транспорту Главтюменнефтегазстрою на дільниці № 3 м. Нижневартовська, отримував заробітну плату з березня 1983 року по грудень 1986 року ( зазначено розмір зарплати), за період роботи нараховувався районний коефіцієнт, північна надбавка, підтверджено, що Тюменська область, Ханти - Мансійський національний округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.
Статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.
У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком або по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Статтею 3 Указу від 26.09.1967 р. встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться також в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 (далі - Інструкція).
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці, архівними довідками, в яких чітко зазначено, що місцевість, де розташовані підприємства, на яких працював позивач, прирівняна до району Крайньої Півночі та архівними довідками підтверджено, що позивач мав пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967 року.
Отже, позивач має право на пільгове обчислення страхового стажу з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року у розмірі один рік за один рік шість місяців.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести обчислення пільгового страхового стажу позивача з розрахунку один рік роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за період з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року та провести виплати донарахованої пенсії з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії 10.04.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 681,00 грн.
Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 у пільговому обчисленні стаж роботи з 26.11.1980 року по 27.12.1986 року з розрахунку один рік роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна