Справа № 308/13905/20
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області Цьоки Михайла Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в Закарпатській області Цьоки Михайла Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 11.12.2020 року о 15 год. 00 хв. інспектором лейтенантом роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Цьока М.Ю. прийнято стосовно ОСОБА_1 постанову серії ЕАН №3543618 у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначає, що відповідач у постанові стверджує, що ним порушено п. 15.10 д ПДР , однак зазначена постанова прийнята безпідставно та з істотними порушеннями прав ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи.

Вказує, що ним по АДРЕСА_1 було здійснено вимушену аварійну зупинку за межами проїжджої частини дороги та тротуару на прилеглій земельній ділянці до господарського приміщення, у відповідності до вимог п. 15.14 ПДР України. Метою зупинки було здійснення розгрузки відповідного будівельного матеріалу біля будинку, а саме бетонної суміші.

Зазначає, що не створював перешкод для руху інших транспортних засобів, коли відбувався безпосередньо сам процес вивільнення транспортного засобу від будівельних матеріалів. У той час попереду транспортного засобу зупинився автомобіль з державним номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який заблокував йому виїзд з прибудинкової території.

Окрім того, зазначає, що інспектор Цьока М.Ю. незважаючи на всі обставини, з упередженим ставленням склав на нього постанову про вчинення адміністративного правопорушення, замість того щоб притягнути до відповідальності водія автомобіля Mercedes-Benz з державним номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 .

Також вказує, що оскаржувану постанову прийнято не конкретизуючи об`єктивну сторону правопорушення, а саме, не встановлено за яке саме порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.

Зазначає, що складання інспектором протоколу про адміністративне правопорушення не дало ОСОБА_1 можливості висловити свою незгоду із винуватістю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень інспектором не відбиралось, скористатись правовою допомогою не зміг.

Вказує, що до постанови не долучено доказів а саме протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

Просить поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАН №3543618 винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Цьока М.Ю. у зв`язку з тим, що працівники патрульної поліції порушили права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на правову допомогу та не роз`яснили строки та порядок оскарження даної постанови, що призвело до їх пропуску. Так, ОСОБА_1 звернувся про правову допомогу до адвоката лише 23.12.2020 року, і відповідно в той же день оскаржив її.

Оскільки позивач вказує на те, що вказана постанова є протиправною, незаконною та винесеною без дослідження всіх обставин справи, просить суд постанову інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Цьока М.Ю.серії ЕАН №3543618 від 11.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, відзиву та заперечень до суду не надавав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліціїЦьока М.Ю. складено постанову ЕАН №3543618 від 11.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. з зазначенням, що 11.12.2020 року о 15 год. 00 хв. м. Ужгород, вул. Собранецька, 16, водій здійснив стоянку у місцях де транспортний засіб, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.10 д, чим порушив п. 15.10 д ПДР порушення стоянки, у місцях, де ТЗ, що стоїть, зробить неможливим рух ін. ТЗ або пішоходам, в результаті чого притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що відповідач інспектор Цьока М.Ю. упереджено розглядав справу, не встановивши всі обставини справи, проігнорувавши вимоги КУпАП. Заперечень, доказів на спростування даної інформації відповідачем до суду не надано.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Оскільки відповідачі не надали суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 11.12.2020 року Правил дорожнього руху України, а саме п.15.10 д ПДР України, постанова ЕАН №3543618 підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд приходить до висновку, що слід поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАН №3543618 винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Цьока М.Ю., оскільки він пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ЕАН №3543618 від 11.12.2020 року, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області Цьоки Михайла Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серії ЕАН №3543618 від 11.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді 255, 00 грн. штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Скасувати постанову серії ЕАН №3543618 від 11.12.2020 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Цьока Михайлом Юрійовичем, якою до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко