Справа № 140/6186/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6186/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру його пенсії з 77 до 70 процентів відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію позивачу у розмірі 77 процентів грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно із витягом з наказу від 22 грудня 2010 року №656 ОСОБА_1 звільнений з військової служби за підпунктом «в» (за віком) частини шостої статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 31 грудня 2010 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу 29 (двадцять дев`ять) років, яка була призначена в розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Із листа у Волинській області від 13 травня 2021 року №4024-3839/А-02/8-0300/21 позивачу стало відомо, що з 01 січня 2018 року на виконання статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії до 70 процентів.

Таке зменшення розміру пенсії з 77 до 70 процентів ОСОБА_1 уважає протиправним та таким, що порушує його права, з огляду на що та посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18 просить позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 14 липня 2021 року №0300-0802-8/29221, відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таку норму було прийнято Законом України від 27 березня 2014 року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166), яким у Законі №2262-ХІІ у частині другій статті 13 відсоток «80» замінено відсотком «70».

Пенсійний орган вказує, що положення даної статті набрали чинності з 01 травня 2014 року, не скасовані та не визнані неконституційними та застосовуються як при призначенні пенсії, так і при перерахунку, а тому є обов`язковими для застосування органами Пенсійного фонду України та були застосовані при перерахунку пенсії позивача за рішенням суду від 10 березня 2021 року у справі №140/1192/21.

З урахуванням зазначеного, ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 31-32).

На адресу суду 18 серпня 2021 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач додатково звертає увагу, що процедури призначення та пе рерахунку пенсій є різними за змістом та механізмом їх про ведення, для перерахунку пенсії мають застосовуватися норми Закону №2262-XIІ, що визначають її розмір у процентах від повідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент пе рвинного призначення пенсії, а розмір призначеної пенсії в процентному відношенні відповідних сум грошового забезпечення не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодав ства, з огляду на конституційні норми щодо незворотності дії нормативно-правових актів в часі (арк. спр. 34-35).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк. спр. 25).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року вирішено судовий розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України (арк. спр. 28).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці в період з 09 серпня 2021 року по 14 вересня 2021 року, справа вирішується у перший робочий день судді, тобто фактично у межах строків, визначених частиною першою статті 258 КАС України, частиною другою статті 262 КАС України.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до витягу із наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 22 грудня 2010 року №656 капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом «в» частини шостої статті 26 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» (за віком) (арк. спр. 19).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 31 грудня 2010 року отримує пенсію за вислугу 29 (двадцять дев`ять) років, яка була призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 та протоколом за пенсійною справою № від 03 лютого 2011 року (арк. спр. 9, 13, 18).

Згідно із посвідченням від 25 грудня 2016 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (арк. спр. 10).

На підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (арк. спр. 14) та відповідно до Постанови №103, у травні 2018 року ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року виходячи з основного розміру пенсії 70 процентів грошового забезпечення, у зв`язку із чим розмір перерахованої пенсії став складати 5628,00 грн (арк. спр. 15).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 21 квітня 2021 року, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі грошового забезпечення у відсотках, які діяли на момент призначення йому пенсії та її перерахунку, починаючи з 01 січня 2018 року (арк. спр. 11), однак відповідач листом від 13 травня 2021 року повідомив про те, що на виконання Постанови №103 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року з урахуванням нового грошового забезпечення у розмірі 70 процентів (максимальний) (арк. спр. 12).

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії та застосуванням її обмеження максимальним розміром 70 процентів грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон №2262-ХІІ.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Підпунктом 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри «90» замінено цифрами «80».

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, до Закону №2262-ХІІ внесено зміни, а саме: у частині другій статті 13 цифри «80» замінено цифрами «70». Ці зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.

Отже, з часу призначення позивачу пенсії стаття 13 Закону №2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного (максимального) розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Як вбачається із матеріалів справи, з 31 грудня 2010 року позивачу була призначена пенсія за вислугу 29 (двадцять дев`ять) років та на підставі Закону №2262-XII така пенсія виплачувалася у розмірі 77 процентів від суми грошового забезпечення. З 01 січня 2018 року пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення за відповідною посадою. При здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону №2262-XII.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови №103, передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із №2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у наступному.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій є протиправним оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що відповідачем при здійсненні 01 січня 2018 року перерахунку позивачу пенсії за вислугу років протиправно застосовано розмір відсоткової складової грошового забезпечення 70 процентів, а не 77 процентів, що був обчислений відповідно до наявної у позивача вислуги років.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

За наведених вище обставин, суд вважає, що відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову та не доведено правомірності дій щодо зменшення розміру пенсії із 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, а, відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, висновків Верховного Суду, викладених у постанові 16 жовтня 2019 року по справі №240/5401/18, яка є зразковою, суд у даній типовій справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії із 77 до 70 процентів грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату пенсії у розмірі 77 процентів грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням раніше виплачених сум).

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії із 77 процентів до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку із 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії у розмірі 77 процентів грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням раніше виплачених сум).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2021 року.