Справа № 932/6135/20
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.01.2021
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/6135/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2а/932/223/21
04 січня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенко Олександра Володимировича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
01 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову прийняту інспектором роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Нартенко Олександром Володимировичем, серії ЕАМ №2537256 від 16 травня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, визнати дії інспектора протиправними.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 травня 2020 року о 00 годині 31 хвилині інспектором роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Нартенко О.В. винесено відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що виразилось у порушенні вимог п.19.1 Правил дорожнього руху. Так, вона дійсно керуючи автомобілем «Nissan Sentra» д/н НОМЕР_1 рухалась по пр.Героїв 12/17 в м.Дніпро близько 00 год.31 хв., незважаючи на темну пору доби, ця ділянка дороги освітлена була дуже добре, проте, перед початком руху автомобіля, вона ввімкнула зовнішнє освітлення автомобіля перевела перемикач управління зовнішнім освітленням, що в даній моделі авто, а саме «Nissan Sentra» розташований на рукоятці управління сигналами повороту на рульовій колонці зліва, в положення «АВТО», тобто, її дії ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не мають, тому звернулась до суду із цим позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 року зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_2 .
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від посади, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 03.09.2020 року за № 298 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2020 року вказаний адміністративний позов був залишений без руху, оскільки не відповідав вимогам ст.ст. 160-161 КАС України.
29.09.2020 року позивачем усунені вказані в ухвалі недоліки.
Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року суддею Кудрявцевою Т.О. відкрито провадження у вищезазначеній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк із дня отримання копії ухвали на подання відзиву та пояснень відповідно, а також на подання доказів, що спростовують позовні вимоги.
Відповідач правом на подання відзиву чи клопотання про продовження процесуального строку, встановленого на подання відзиву, не скористався. Будь-яких письмових заяв чи клопотань до суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 16 травня 2020 року серії ЕАМ № 2537256 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Нартенко О.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, що виразилось у тому, що водій ОСОБА_1 знаходячись за адресою: пр.Героїв, 12/17 в м.Дніпро, в темну пору доби не ввімкнула ближне світло фар, що становить порушення п.19.1.а. ПДР України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, згідно із ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)..., несе відповідальна особа - фізична особа ... за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу...
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, становить адміністративне правопорушення.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 16.05.2020 року в 00 год. 31 хв. на пр.Героїв 12/17 в м.Дніпро, керуючи транспортним засобом «Nissan Sentra» д/н НОМЕР_1 , в темну пору доби не ввімкнула ближне світло фар, чим порушила п. 19.1.а ПДР України, матеріли справи не містять.
Обставини оскарження позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, не спростовані та залишені без будь-якого на те реагування і суду не надано будь-яких доказів на доведення законності складення постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Оцінюючи вищевикладені докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають до задоволення.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 139, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенко Олександра Володимировича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправними дії інспектора роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенко Олександра Володимировича при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2537256 від 16 травня 2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.
Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн. 80 коп.)
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева