Справа № 620/4118/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/4118/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Михайлової І.О.,

представників позивача Ткаченко Ю.В., Шара Т.П., Лугового О.Є.,

представника відповідача Мойсієнко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області про визнання незаконною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області про визнання незаконними та скасування вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства № 262506-14/1231-2021 від 15.03.2021 викладені в п.1, п.2, п.3, п.4, п.6, п.7, п.8, п.9, п.10, п.12, п.13, п.14, п.15, п.16, п.17, п.18, п.21, п.22, п.24, п.25, п.28, п.29, п.30, п.31, п.32, п.33, п.34, п.35.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних вимог Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню. Зазначає, що акт ревізії, на підставі якого висунуто вимогу від 15.03.2021 № 262506-14/1231-2021, є безпідставним, неналежним та незаконним, оскільки прийнятий в порушення вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 22.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, опираючись на недостатню аргументацію позивача щодо заявлених позовних вимог, яка не відповідає дійсним обставинам справи. Щодо посилань позивача на безпідставність та незаконність акту, на підставі якого було висунуто оскаржувану вимогу, зазначає, що відповідачу надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень. Щодо невідповідності періоду проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача зазначає, що управління діяло в порядку й у спосіб, визначений законом №2939-ХІІ та з дотриманням норм Порядку №550, а заперечення є безпідставними та не спростовують порушення. При оформленні акта ревізії жодних протиправних дій посадовими особами управління допущено не було. Вказує, що при визначенні сум збитків, під час проведення заходів державного фінансового контролю, керувалися Цивільним, Господарським кодексами та Порядком взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого спільним наказом Головного контрольно-ревізійного управління, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки та Генеральної прокуратури від 19.10.2006 №346/1028/685/53.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій свою правову позицію підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення, в яких виклав обставини аналогічні як і у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 18.05.2021, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, приєднано до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить змінити позовні вимоги та викласти в наступній редакції: визнати незаконними та скасувати вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства № 262506-14/1231-2021 від 15.03.2021, викладені в п.1, п.2, п.3, п.4, п.5, п.6, п.7, п.8, п.9, п.10, п.12, п.13, п.14, п.15, п.16, п.17, п.18, п.21, п.22, п.23, п.24, п.25, п.28, п.29, п.30, п.31, п.32, п.33, п.34, п.35; оголошено перерву до 17.06.2021 року до 10-00.

Ухвалами суду від 17.06.2021, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення експертиз по справі та про допит свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 17.06.2021, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 8.26 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІV квартал 2020 року (в частині інспектувань) та змін до програми ревізій, затверджених наказами Державної аудиторської служби України від 19.01.2021 №17 та від 27.01.2021 №21, на підставі направлень від 18.11.2020 №499, від 14.12.2020 №589, виданих начальником Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області, у період з 03.11.2020 по 28.01.2021 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації за період, з 01.02.2019 по 31.12.2020.

За результатами ревізії складено акт від 04.02.2021 №06-30/1, у якому зазначено, що через недотримання завдань, обов`язків та повноважень позивачем порушено вимоги бюджетного законодавства України, у період з 01.11.2018 по 31.12.2020, що призвели до втрат (збитків) на загальну суму 410 971 036,19 грн (т.1, а.с.101-250, т.2, а.с.1-55). Вказаний акт підписаний позивачем із запереченнями.

Позивачем після завершення ревізії надано інформацію та копії підтверджуючих документів про часткове відшкодування виявлених ревізією порушень законодавства, зокрема, листами від 16.02.2021 №01-11/297 (разом із запереченнями), від 03.03.2021 №01-11/419, від 11.03.2021 №01-11/459.

На підставі пункту 7 частини першої статті 10 Закону України від 26.011993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» відповідачем до Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації 15.03.2021 за №262506-14/1231-2021 надіслана вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства (т.5, а.с. 1-31).

Вважаючи висновки Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області про порушення Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації бюджетного законодавства необґрунтованими, а вищевказану вимогу протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 26.01.1993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю шляхом проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Згідно пункту 1 частини першої статті 113 Бюджетного кодексу України до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю, зокрема, за цільовим та ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів (включаючи проведення державного фінансового аудита).

Відповідно до пунктів 32, 33 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: включення недостовірних даних до звітів про виконання державного бюджету (місцевого бюджету), річного звіту про виконання закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), а також порушення порядку та термінів подання таких звітів; порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, як: попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства; зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 118 Бюджетного кодексу України попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства.

Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення №43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Пунктом 6 Положення №43 передбачено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; призупиняти в межах повноважень, передбачених законом, бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами в установленому законодавством порядку, а також застосовувати та ініціювати застосування відповідно до закону інших заходів впливу в разі виявлення порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 10 та 13 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно із якими органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Частиною другою статті 15 Закону №2939-ХІІ обумовлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Наведені законодавчі норми неодноразово аналізувались Верховним Судом у постановах: від 02.02.2020 у справі №804/2282/16, від 20.03.2020 у справі №814/380/17, від 02.04.2020 у справі №820/3534/16, від 09.04.2020 у справі №0940/1822/18 та від 30.07.2020 у справі №817/663/18, в тому числі його Великою Палатою (зокрема, постанова від 21.11.2018 у справі №820/3534/16), в яких Верховний суд зазначив, що орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави про стягнення збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання; що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже в органу фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства; вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави про стягнення збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Суд зауважує, що у пунктах оскаржуваної вимоги вказано на допущені позивачем порушення, у результаті яких заподіяні збитки, зазначено їх розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень згідно з вимогами законодавства.

Натомість позивач звертаючись до суду з позовом, фактично не погодився з висновками акта ревізії щодо допущених ним порушень та, як наслідок, з вимогами про відшкодування збитків.

Відтак збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення цих збитків. Наявність збитків, законність та правильність обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом державного фінансового контролю про їх стягнення, а не у справі за позовом підконтрольного об`єкта про визнання вимоги протиправною.

Як випливає з матеріалів справи, Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації просить скасувати вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області від 15.03.2021 за №262506-14/1231-2021 про усунення виявлених порушень.

Разом з тим суд наголошує, що предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства може бути лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Натомість у справі, яка розглядається, Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області пред`явило позивачу вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, при цьому зі змісту вказаної вимоги встановлено, що вона вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Разом з цим дії відповідача щодо включення до оскаржуваної вимоги певних відомостей самі по собі не створюють та не припиняють права чи обов`язків особи, а лише фіксують певні факти.

Отже відповідно до сталої судової практики застосування законодавства у спірних правовідносинах оскаржувана вимога не породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата - підконтрольної установи, і не може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства за позовом такої установи.

Вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача.

Зі змісту оскаржуваної вимоги вбачається, що її єдиною метою є спонукання позивача (підконтрольної установи) до добровільного відшкодування у визначений строк збитків, виявленої останнім.

У зв`язку з цим звернення позивача з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства № 262506-14/1231-2021 від 15.03.2021Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області, які за своїм змістом спрямовані на відшкодування збитків, є неналежним способом захисту порушеного права, а тому такий позов не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 23.04.2019 у справі №820/339/17, від 11.02.2020 у справі №804/2282/16, від 17.06.2021 у справі №0440/6907/18 та від 22.07.2021 у справі № 520/1039/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування вимоги, оскільки вона не містить імперативного характеру та не створює правових наслідків для позивача.

Посилання позивача на порушення відповідачем порядку проведення ревізії, а саме, що позивач не був повідомлений про ревізію за 10 календарних днів до початку проведення планової виїзної ревізії суд відхиляє з огляду на той факт, що допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної ревізії є фактично реалізацією його права на проведення такої ревізії. Тобто допуск контролюючого органу до проведення ревізії позивача відбувся, а отже контролюючим органом реалізовано право на проведення такої ревізії, правові наслідки проведеної перевірки за таких обставин є вичерпаними.

Суд звертає увагу, що особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення планової ревізії щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої ревізії. Якщо ж допуск до ревізії відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Стосовно посилань позивача на невідповідність періоду проведення ревізії фінансово-господарської діяльності, то суд зазначає, що згідно із внесеними змінами до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на ІV квартал 2020 року (в частині інспектувань) та відповідно до пункту 7 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, вносились дві зміни до програми ревізії, затверджених наказами Державної аудиторської служби України від 19.01.2021 №17 та від 27.01.2021 №21 в частині зміни періоду ревізії фінансово-господарської діяльності з окремих питань, з якими керівника Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації було ознайомлено та вручено під особистий підпис.

Стосовно інших посилань позивача, то суд відхиляє такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Управлінню капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області про визнання незаконною та скасування вимоги - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 16.09.2021.

Позивач: Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області (вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 40919597).

Суддя В.В. Падій