Справа № 512/363/21
Суддя: Брюховецький О. Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/512/8/21
"15" вересня 2021 р. смт. Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.

за участю секретаря Шаповал Н.Г.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії БАА №893591 від 26.05.2021 по справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БАА № 893591 від 26.05.2021 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП, а справу закрити за відсутності складу правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указує, що 26.05.2021 поліцейським СРПП №1 (м. Гайворон) Голованівського ВРП ГУНП в Кіровоградській області, майором поліції Гришиним Володимиром Васильовичем відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 893591.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, який переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, чим порушим пункт 31.3 Правил дорожнього руху.

Доказами, що підтверджують викладені в постанові серії БАА № 893591 від 26.05.2021 є сама постанова. Інші докази при її винесенні посадовою особою не розглядались.

На думку позивача, вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, 26.05.2021 позивач близько 11 години 30 хвилин, керуючи автомобілем ГАЗ 53, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по дорозі Завалля Березівка та був зупинений інспектором СРПП №1 (м. Гайворон) Голованівського ВРП ГУНП в Кіровоградській області, майором поліції Гришиним Володимиром Васильовичем. При спробі встановити причину зупинки позивач отримав відповідь «ну, наприклад забруднені номерні знаки». Після цього, водій вийшов з автомобіля, надав документи для ознайомлення та оглянув номерні знаки на автомобілі. На момент зупинки їй було видно на відстані понад 20 метрів. Крім того, цей факт був зафіксований позивачем на його мобільний телефон. Пояснення позивача інспектором були проігноровані. Через деякий час, позивачеві інспектором було надано для ознайомлення та підпису постанову про адміністративне правопорушення, а саме за порушення пункту 31.3 Правил дорожнього руху відповідно до якого Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Для встановлення цього факту інспектором не було залучено жодного експерта. Крім того інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення та не була надана можливість скористатись своїм правом на захист.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому дану справу.

Ухвалою Савранського районного суду від 08.06.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 на підставі статті 169 КАС України було залишено без руху, у зв`язку з чим позивачу надано термін для усунення недоліків.

Позивачем були усунуті недоліки адміністративного позову та 29.06.2021 ухвалою Савранського районного суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 01.07.2021, сторони не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 10.08.2021.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 10.08.2021 було задоволено клопотання про заміну неналежного відповідача та відкладено судове засідання на 31.08.2021

31.08.2021 судове засідання було відкладене на 15.09.2021 через неявку представника відповідача.

Того ж дня, 31.08.2021 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову (а.с.27).

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 30), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями, зокрема, про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин, до суду не звертався.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з цим, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 26.05.2021 поліцейським СРПП №1 (м. Гайворон) Голованівського ВРП ГУНП в Кіровоградській області, майором поліції Гришиним Володимиром Васильовичем відносно позивача ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 893591.

Відповідно до винесеної постанови позивач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, який переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, чим порушим пункт 31.3 Правил дорожнього руху.

Доказами, що підтверджують викладені в постанові серії БАА № 893591 від 26.05.2021 є сама постанова. Інші докази при її винесенні посадовою особою не розглядались.

Разом з тим, позивач в адміністративному позові заперечує вказане та зазначає, що вищезазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки зазначивши, що зазначає, що 26.05.2021 він близько 11 години 30 хвилин, керуючи автомобілем ГАЗ 53, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по дорозі Завалля Березівка та був зупинений інспектором СРПП №1 (м. Гайворон) Голованівського ВРП ГУНП в Кіровоградській області, майором поліції Гришиним Володимиром Васильовичем. При спробі встановити причину зупинки позивач отримав відповідь «ну, наприклад забруднені номерні знаки». Після цього, водій вийшов з автомобіля, надав документи для ознайомлення та оглянув номерні знаки на автомобілі. На момент зупинки їй було видно на відстані понад 20 метрів. Крім того, цей факт був зафіксований позивачем на його мобільний телефон. Пояснення позивача інспектором були проігноровані. Через деякий час, позивачеві інспектором було надано для ознайомлення та підпису постанову про адміністративне правопорушення, а саме за порушення пункту 31.3 Правил дорожнього руху відповідно до якого Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Для встановлення цього факту інспектором не було залучено жодного експерта. Крім того інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення та не була надана можливість скористатись своїм правом на захист.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до пункту 31.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

В поданому 31.08.2021 до канцелярії суду відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що 26.05.2021 об 11 годині 30 хвилин при здійсненні патрулювання екіпажем поліції, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: номерні знаки автомобіля ГАЗ-53 , д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, були забруднені, що не дало змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів. Окрім того, під час перевірки документів у позивача було встановлено, що даний автомобіль було переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, чим останній скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

Однак, представником позивача не зазначено яким чином чи за допомогою чого було «зафіксовано» та «встановлено» факт адміністративного правопорушення та не додані будь-які докази з огляду на положення статті 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того представником відповідача не долучено документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, в тому числі позивачу, як того вимагає пункт 2 частини 4 статті 162 КАС України.

Водночас, позивач заперечує сам факт виготовлення або переобладнання транспортного засобу з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху та факт забруднення номерних знаків.

За відсутності належних та допустимих доказів того, що позивач 26.05.2021 об 11 год. 30 хв. на автодорозі Завалля Березівка, керував транспортним засобом з забрудненими номерними знаками, який переобладнано з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, суд бере до уваги твердження позивача, який це заперечує.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснень свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. Тоді як візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, інспектор поліції при винесені постанови та відповідач в суді не надали доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 конкретного адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців (свідків), які б підтвердили склад адміністративного правопорушення; фото-, або відеофіксацію зазначеного порушення ПДР України.

Отже, відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак оскаржувана постанова встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідає та не містить належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 121 КУпАП.

Решта доводів позивача, щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, так само не була спростована відповідачем.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведеній у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21241/18), яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, є недоведеним.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова серії БАА № 893591 від 26.05.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вимог частини 1 статті 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статей 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 73, 74, 77, 241, 242, 286, 296 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії БАА №893591 від 26.05.2021 по справі про адміністративні правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 893591 від 26.05.2021, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , винесену поліцейським СРПП №1 (м. Гайворон) Голованівського ВРП ГУНП в Кіровоградській області, майором поліції Гришиним Володимиром Васильовичем, про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 судові витрати на відшкодування судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень у мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.Ю. Брюховецький