Справа № 420/11054/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 червня 2021 року надійшла позовна ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати п. 6 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 03.06.2021 року № 1788 - VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки: 6.17. ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, або земельних ділянок кадастровий номер :01:003:0460 - 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0490 32,3611 га за межами с. Качурівка, чи земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: - земельна ділянка за межами населеного пункту Коси Слобідка , яка позначена на Публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га. та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206; - земельна ділянка за межами с. Коси, яка позначена на кадастровій карті КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315: - земельна ділянка за межами села Вишневе, яка позначена на Публічної кадастровій карті: архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998.77 кв.м.

Ухвалою від 01 липня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

13 липня 2021 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у адміністративній справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки або дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення у відповідності до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України за рахунок сформованих земельних ділянок або іншої вільної земельної ділянки, однак відповідачем прийнято спірне рішення.

На думку позивача, вказане рішення про відмову надати дозвіл є протиправним, а викладені в ньому підстави не відповідають дійсності, оскільки рішення не містить жодного обґрунтування (мотивації) на підтвердження того, з яких міркувань виходив відповідач при прийнятті його, крім цитування норми земельного кодексу, фактично, вказана земельна ділянка має відповідність. Фактично, зазначає позивач, вказані земельні ділянки мають вiдповiднiсть місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, тобто відповідають вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. Про це свідчить інформація, яку надав відповідач.

Ухвалу від 13 липня 2021 року відповідачем отримано 30.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, відзив на позов від відповідача у встановлені в ухвалі від 13.07.2021 строки та станом на момент прийняття даного рішення до суду не надано.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку позивача доказами, суд встановив наступне.

15.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із заявою (а.с.8а), в якій просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, або земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0460 - 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0490 - 32,3611 га за межами с. Качурівка, чи земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: земельна ділянка за межами населеного пункту Коси Слобідка, яка позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206; земельна ділянка за межами с. Коси, яка позначена на кадастровій карті КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315; земельна ділянка за межами села Вишневе, яка позначена на публічній кадастровій карті архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998,77 кв.м.

Також, у вказаній заяві позивач зазначав, що якщо надати дозвіл за рахунок вказаних земельних ділянок неможливо, просив запропонувати йому іншу вільну земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

До заяви позивачем було додано копію паспорту та ІПН та графічні матеріали із офіційної кадастрової карти Держгеокадастру вказаних у заяві земельних ділянок на 4-х арк. (а.с.9-11).

Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1788 - VIII від 03.06.2021 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» у пункті 6 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки наступним громадянам: 6.17 ОСОБА_1 .

Вважаючи п.6.17 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1266 - VIII від 22.04.2021 року в частині відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Пунктом б ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.6, 7, 8 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 02.02.2021 по справі №420/3294/19.

Крім того, ст.79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: - у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; - шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; - шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; - шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; - за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч.6 ст.79-1 ЗКУ формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Частиною 7 ст.79-1 ЗКУ встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Як вказано позивачем у позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, Головне управління Держгеокадастру в Одеської області, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 року №45, та наказу Держгеокадастру в Одеської області від 11.12.2018 року №15-7954/13-18СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту приймання передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018 року передало Куяльницькій сільській раді Подільського району Одеської області у комунальну власність 1430 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 17826,5853 га., згідно з актом приймання передачі, зокрема земельні ділянки: кадастровий номер: :01:002:0206 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, кадастровий номер :01:003:0460 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, кадастровий номер :01:001:0490 32,3611 га за межами с. Качурівка, та кадастровий номер :01:002:0319 15,3873 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області.

Отже, відповідачу були передані сформовані земельні ділянки.

Верховний Суд у своїх рішеннях від 03.10.2019 року по справі №823/1172/17, від 21.08.2018 у справі №823/1179/17, від 12.03.2020 року дійшов висновку, що виходячи з аналізу положень ч.5-10 ст.79-1 ЗКУ підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Таким чином, у залежності від того, яку земельну ділянку бажає отримати громадянин він повинен дотриматися відповідної процедури та надати відповідні заяви та документи.

Як вже встановлено судом, позивач звернувся до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, або земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0460 - 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0490 - 32,3611 га за межами с. Качурівка, чи земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: земельна ділянка за межами населеного пункту Коси Слобідка, яка позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206; земельна ділянка за межами с. Коси, яка позначена на кадастровій карті КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315; земельна ділянка за межами села Вишневе, яка позначена на публічній кадастровій карті архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998,77 кв.м.

До вказаної заяви надані лише графічні матеріали із Публічної кадастрової карти України, з позначенням місця розташування сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області з кадастровими номерами: :01:002:0206 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, :01:003:0460 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, :01:001:0490 32,3611 га за межами с. Качурівка, та :01:002:0319 15,3873 га. та графічні матеріали із Публічної кадастрової карти України, з позначенням місця розташування несформованої земельної ділянки за межами с. Коси, яка позначена на кадастровій карті КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу із земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0206.

В той же час, графічних матеріалів з позначенням орієнтовного місця розташування несформованої земельної ділянки, що передана у власність Куяльницькій сільській раді Подільського району Одеської області: земельна ділянка за межами населеного пункту Коси Слобідка, яка позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206, а також графічних матеріалів із позначенням місця розташування земельної ділянки за межами села Вишневе, яка позначена на Публічній кадастровій карті: архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998.77 кв.м., до клопотання не було надано.

Тобто, заява позивача не містила усіх необхідних додатків та не була чіткою та конкретизованою, оскільки стосувалась одразу п`яти земельних ділянок, по яких було надано графічні матеріали.

В той же час судом встановлено, що відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0206 та :01:001:0474 у Публічній кадастровій карті України станом на дату прийняття даного рішення відсутні.

Оскаржуваним пунктом рішення відповідача, яке було прийнято на підставі вказаної вище заяви, позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки.

При цьому, фактично правом обирати бажане місце розташування земельної ділянки при зверненні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку ст.118 Земельного кодексу України наділений саме ініціатор відповідного звернення.

Про вказане свідчить формулювання третього речення частини 6 статті 118 Земельного кодексу України «…До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача…», з якого вбачається, що словосполучення «місце розташування» вживається в однині.

Визначення заявником альтернативи чи бажання, щоб розпорядник землі самостійно обирав місце розташування земельної ділянки на яку надається дозвіл на розробку проекту землеустрою, положеннями Земельного кодексу України не передбачено.

Також суд зазначає, що позивач бажає отримати для відведення земельну ділянку розташовану у тому числі у межах уже сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0206, :01:003:0460, :01:001:0490, :01:002:0319 та :01:001:0474.

Як вже зазначено судом згідно з ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК України). Відповідно до ч. 5 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Положеннями ч. 6 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Тобто, згідно з нормами ЗК України способами формування земельної ділянки, є: у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, оскільки частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зі змісту наведених норм слідує, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.05.2020 у справі №802/1539/17-а, від 21 січня 2021 року по справі №120/1615/20-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Враховуючи, що позивач звернувся із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вже є складовою частиною в тому числі сформованих земельних ділянок з присвоєними кадастровими номерами, які перебувають в комунальній власності селищної ради, зміна цільового призначення земельних ділянок не проводилась, звернень щодо поділу сформованих земельних ділянок не надходило, тому відповідно до ч.6 ст.79-1 України подальше формування бажаної земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації, а не за проектом землеустрою, про що просить позивач.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 186 ЗКУ технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Таким чином, підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, що перебувають у користуванні, без зміни їх цільового призначення є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок користувачем, погоджена власником/розпорядником земельної ділянки. При цьому, право на звернення за погодженням на поділ земельної ділянки має користувач, заставодержатель і власник земельної ділянки.

Враховуючи, що позивач не є власником, заставодержателем чи користувачем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0206, :01:003:0460, :01:001:0490, :01:002:0319 та :01:001:0474, тобто не є суб`єктом звернення щодо поділу та об`єднання земельної ділянки у відповідності до вищенаведених приписів законодавства, відтак у відповідача не виникає будь-якого обов`язку приймати рішення щодо такого поділу та об`єднання земельної ділянки.

Щодо прохання позивача у заяві від 22.05.2021 надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення іншої вільної земельної ділянки комунальної власності Куяльницької сільської ради, суд зазначає, що ст. 118 ЗК України передбачено порядок отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної, комунальної власності, зокрема зазначено про необхідність додання до клопотання графічних матеріалів, на яких зазначене бажане місце розташування.

Тобто дана норма права вимагає конкретизувати місце розташування земельної ділянки, яку особа бажає отримати у власність. Зазначення позивачем вимоги про надання іншої вільної земельної ділянки комунальної власності Куяльницької сільської ради за межами населеного пункту в Подільському районі, Одеської області нівелює вимоги ст. 118 ЗК України стосовно порядку отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності Куяльницької сільської ради, зокрема надання до заяви документації (графічних матеріалів) щодо розміщення іншої вільної земельної ділянки.

Тобто, позивач має додати до заяви графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки. При цьому, документації (графічних матеріалів) щодо розміщення будь-якої іншої бажаної земельної ділянки позивач не надав. Абстрактне визначення позивачем бажаної до відведення земельної ділянки словосполученням «іншої вільної земельної ділянки» не є виконанням вимог вимоги ст. 118 ЗК України, а тому не може бути задоволено судом.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати у справі розподілу не підлягають.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Вовченко О.А. у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 14.09.2021 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування п. 6 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 03.06.2021 року № 1788 - VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки: 6.17. ОСОБА_1 та зобов`язання Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га., за межами с. Коси Слобідка, або земельних ділянок кадастровий номер :01:003:0460 - 28,5436 га., за межами с. Нестоїта, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0490 32,3611 га за межами с. Качурівка, чи земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га. за межами с. Мардарівка, Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: - земельна ділянка за межами населеного пункту Коси Слобідка , яка позначена на Публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га. та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206; - земельна ділянка за межами с. Коси, яка позначена на кадастровій карті КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315: - земельна ділянка за межами села Вишневе, яка позначена на Публічної кадастровій карті: архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998.77 кв.м. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області (вул.Куяльницька, 26-А, с.Куяльник, Подільський район, Одеська обл., 66350, ).

Суддя Вовченко O.A.