Справа № 440/8158/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8158/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року (згідно даних на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним рішення ГУПФУ в Полтавській області () від 12.01.2020 №28 про відмову в призначенні пенсії за віком гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області () зарахувати гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до загального страхового стажу період роботи з 19.08.1980 по 13.02.1981 в будівельному управлінні №1 треста "Ворошиловградстрой", з 14.04.1981 по 04.09.1982 в совхозі "Восход", з 25.05.1987 по 19.12.1987 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 07.04.1988 по 18.03.1989 в колгоспі імені Карла Маркса, з 20.03.1989 по 01.09.1989 на птицефабриці;

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області призначити гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 17.12.2019, провести нарахування та виплату пенсії.

Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю рішення ГУПФУ в Полтавській області від 12.01.2020 №28 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, певні недоліки при оформленні записів 2-3, 4-10, 17-18, 21, 23-24 не повинні впливати на особисті права позивача на призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 26.07.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статей 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав пропуску строку та доказами поважності причин його пропуску.

05.08.2021 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доданими до неї документами, дослідивши зміст яких суд дійшов висновку, що у спірному випадку позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом з поважних причин (у зв`язку з хворобами позивача), а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Як наслідок, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 визнано причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії поважними. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/8158/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.09.2021 відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Вказує, що для підтвердження страхового стажу позивачем було надано пенсійному органу серед інших документів трудову книжку НОМЕР_2 від 26.08.1982, по якій не враховано періоди роботи по записам у ній, а саме: - №№2-3 (номер наказу на прийняття дописаний іншим чорнилом); - №№4-10 (в наказі на прийняття не зазначена повна дата); - №№17-18 (не зазначені номери наказів); - №21-22 (відсутні відомості про відпрацьовані дні в колгоспі ім. К.Маркса); - №№23-24 (розбіжність в даті на прийняття та в даті наказу більше місяця). Аналіз наданих документів показав, що страховий стаж позивача становить 24 роки 10 місяців 26 днів, якого відповідно до приписів статті 26 Закону №1058-ІV недостатньо для призначення пенсії за віком, а тому рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 12.01.2020 №28 обґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Крім того, Архівним сектором адміністрації Родіоново-Несвітайського району Ростовської області Російської Федерації на запит управління надано архівну довідку від 14.01.2020 Исх.№22, зі змісту якої вбачається, що записи в трудовій книжці НОМЕР_2 від 26.08.1982 за №№23-24 з відомостями про роботу ОСОБА_1 в документах архівного фонду Барило-Крепинської племптицефабрики не знайшли свого підтвердження. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. При цьому, надана позивачем трудова книжка НОМЕР_3 від 26.08.1982 заповнена з порушенням вимог як законодавства, що діяло на момент внесення до неї відомостей, тобто виникнення спірних правовідносин, так і діючого (а.с. 45-50).

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд зауважує, що рішення у цій справі приймається у третій робочий день судді після перебування її у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 52).

До вказаної заяви позивач додав копії: - ідентифікаційного номеру; - паспорту громадянина України; - трудової книжки НОМЕР_3 від 26.08.1980; - трудової книжки НОМЕР_4 від 02.07.1990; - диплому НОМЕР_5 ; - довідки про не перебування особи на обліку в якості фізичної особи-підприємця; - індивідуальних відомостей про застраховану особу; - довідки від 26.09.2019 №1117; - довідки від 07.10.2019 №07-13/21109; - довідки від 16.12.2019 №02-2312 (а.с. 53-79).

Рішенням відділу з питань призначення пенсій (смт Котельва) Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області від 12.01.2020 №28 відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку (а.с. 82-83).

Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до управління 17.12.2019 із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: - трудові книжки від 26.08.1982 та 02.07.1990, по яким не враховано період роботи по записам в трудовій 2-3 (номер запису на прийняття дописано іншим чорнилом), по записам 4-10 (в наказі на прийняття не зазначена повна дата), по записам 17-18 (не зазначені номера наказів), по записам 21-21 (відсутні відомості про відпрацьовані дні в колгоспі ім. К. Маркса), по записам 23-24 (розбіжність в даті на прийняття та в даті наказу більше місяця); - диплом про навчання від 23.04.1980; - довідку про роботу. Аналіз наданих документів показав, що страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 24 роки 10 місяців 26 днів, якого відповідно до приписів статті 26 Закону №1058-ІV недостатньо для призначення пенсії за віком.

Вважаючи рішення відповідача від 12.01.2020 №28 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 5 Закону №1058-IV встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі статтею 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Стаття 26 Закону №1058-ІV визначає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Починаючи з 1 січня 2028 року, у разі наявності 40 і більше календарних років страхового стажу, пенсія за віком призначається незалежно від віку.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: - документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; - документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; - для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

На виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

При цьому, згідно з пунктом 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач надавав пенсійному органу трудову книжку НОМЕР_2 від 26.08.1980, зі змісту якої вбачається, що:

- у період з 19.08.1980 по 13.02.1981 ОСОБА_1 працював на посаді каменщика/монтажника по третьому розряду в Будівельному управлінні №1 тресту "Ворошиловградгорстрой" (записи №2-3);

- у період з 14.04.1981 по 04.09.1982 ОСОБА_1 працював на посадах робітника відділу 1, робітника стройцеху, майстра стройцеху, оператора дождевальних машин "Днепр", помічника комбайнера, помічника бригадира тракторної бригади відділу 2 в совхозі "Восход" (записи 4-11);

- у період з 25.05.1987 по 19.12.1987 ОСОБА_1 працював робітником з будівництва тваринницьких приміщень в колгоспі ім. Карла Маркса (записи 17-18);

- у період з 07.04.1988 по 18.03.1989 ОСОБА_1 працював робітником з будівництва тваринницьких приміщень в колгоспі ім. Карла Маркса (записи 21-22);

- у період з 20.03.1989 по 01.09.1989 ОСОБА_1 працював робітником стройцеху на Барило-Крепинській племптицефабриці (записи 23-24).

Окрім цього, суд зауважує на наявність у матеріалах справи окремих довідок, що підтверджують: - отримання позивачем заробітку в період роботи в колхозі ім. Карла Маркса (а.с. 22-23); - отримання заробітку в період роботи в Барило-Крепинській племптицефабриці (а.с. 86); - зарахування ОСОБА_1 з 20.03.1989 тимчасово робітником стройцеху на Барило-Крепинську племптицефабрику (а.с. 85).

Слід зазначити, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 12.01.2020 №28 пенсійний орган керувався тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 10 місяців 26 днів, якого відповідно до приписів статті 26 Закону №1058-ІV недостатньо для призначення пенсії за віком.

Вказане зумовлене тим, що пенсійний орган не врахував до страхового стажу позивача періодів роботи ОСОБА_1 по записам у трудовій книжці НОМЕР_2 від 26.08.1980, а саме: - №№2-3 (номер наказу на прийняття дописаний іншим чорнилом); - №№4-10 (в наказі на прийняття не зазначена повна дата); - №№17-18 (не зазначені номери наказів); - №21-22 (відсутні відомості про відпрацьовані дні в колгоспі ім. К.Маркса); - №№23-24 (розбіжність в даті на прийняття та в даті наказу більше місяця).

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" (чинного на момент заповнення спірних записів у трудовій книжці позивача, далі - Постанова №656) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Абзацом 3 пункту 5 Постанови №656 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника. Відомості про працівника завіряються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою.

Відповідно до пункту 18 Постанови №656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4).

Виходячи з аналізу наведених норм, суд доходить висновку про те, що відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть саме спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Аналогічні висновки неодноразово висловлював Верховний Суд у своїх постановах, а саме, у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, у постанові від 11.07.2019 у справі №683/737/17 та у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

За викладених обставин, на переконання суду, приймаючи рішення від 12.01.2020 №28 відповідач діяв протиправно, а періоди роботи ОСОБА_1 з 19.08.1980 по 13.02.1981 в будівельному управлінні №1 треста "Ворошиловградгорстрой", з 14.04.1981 по 04.09.1982 в совхозі "Восход", з 25.05.1987 по 19.12.1987 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 07.04.1988 по 18.03.1989 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 20.03.1989 по 01.09.1989 на Барило-Крепинській племптицефабриці мають бути зараховані до загального страхового стажу останнього.

Відтак, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Полтавській області від 12.01.2020 №28 про відмову в призначенні пенсії за віком гр. ОСОБА_1 ; зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області зарахувати гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до загального страхового стажу періоди роботи з 19.08.1980 по 13.02.1981 в будівельному управлінні №1 треста "Ворошиловградгорстрой", з 14.04.1981 по 04.09.1982 в совхозі "Восход", з 25.05.1987 по 19.12.1987 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 07.04.1988 по 18.03.1989 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 20.03.1989 по 01.09.1989 на Барило-Крепинській племптицефабриці.

Щодо вимог позивача в частині ГУПФУ в Полтавській області призначити гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 17.12.2019, провести нарахування та виплату пенсії, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на їх передчасність, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до загального страхового стажу періодів роботи з 19.08.1980 по 13.02.1981 в будівельному управлінні №1 треста "Ворошиловградгорстрой", з 14.04.1981 по 04.09.1982 в совхозі "Восход", з 25.05.1987 по 19.12.1987 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 07.04.1988 по 18.03.1989 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 20.03.1989 по 01.09.1989 на Барило-Крепинській племптицефабриці.

З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій (смт Котельва) Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.01.2020 №28, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до загального страхового стажу періоди роботи з 19.08.1980 по 13.02.1981 в будівельному управлінні №1 треста "Ворошиловградгорстрой", з 14.04.1981 по 04.09.1982 в совхозі "Восход", з 25.05.1987 по 19.12.1987 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 07.04.1988 по 18.03.1989 в колгоспі імені ОСОБА_2 , з 20.03.1989 по 01.09.1989 на Барило-Крепинській племптицефабриці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава