Справа № 620/3621/21
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3621/21 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідачів щодо ненадання ОСОБА_2 2007 р.н. належних пільг, як члену сім`ї, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема відмови у нарахуванні та виплаті пільги у монетизованій формі за користування житлово-комунальними послугами з 15.01.2021;

- зобов`язати відповідачів надати доступ ОСОБА_2 2007 р.н. до належних йому пільг, як члену сім`ї, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема нараховувати та виплачувати пільгу у монетизованій формі користування житлово-комунальними послугами з моменту занесення інформації щодо нього до облікової картки в ЄДАРП (з 15.01.2021), із здійсненням відповідного перерахунку виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в персональній обліковій картці пільговика, зазначається склад сім`ї (на кого поширюється пільга), а ОСОБА_2 відображений як член сім`ї пільговика та взятий на облік з 15.01.2021. Проте, незважаючи на це, станом на 04.03.2021 при зарахуванні виплати в монетизованій формі по пільгам на житлово-комунальні послуги, на ОСОБА_2 , не нарахована пільга на ЖКП починаючи з 15.01.2021 як на члена сім`ї.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 13.02.2015.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 14.08.2020.

У дружини позивача ОСОБА_3 є неповнолітній син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

У ОСОБА_1 є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які (батько і донька) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 10.11.2020 №6167, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради.

ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Виконавчого комітету Чернігівської міської ради з заявою щодо внесення інформації про дитину дружини пасинка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на його повному утриманні, до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за фактичним місцем проживанням: АДРЕСА_2 (а.с.32).

Згідно витягу з протоколу від 19.10.2020 №2Д встановлено, що Комісією з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Виконавчого комітету Чернігівської міської ради вирішено відмовити у внесенні інформації до облікової картки в Реєстр про ОСОБА_2 , як про члена сім`ї пільговика ОСОБА_1 , за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 позов задоволено повністю та визнати неправомірним рішення Комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у внесенні інформації, до облікової картки в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, про пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зобов`язано Комісію з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Виконавчого комітету Чернігівської міської ради внести інформацію до облікової картки в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, про пасинка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент звернення до суду з даною позовною заявою, в персональній обліковій картці пільговика, зазначається склад сім`ї (на кого поширюється пільга), а ОСОБА_2 відображений як член сім`ї пільговика та взятий на облік з 15.01.2021.

Проте, незважаючи на це, станом на 04.03.2021 при зарахуванні виплати в монетизованій формі по пільгам на житлово-комунальні послуги, на ОСОБА_2 , не нарахована пільга на ЖКП починаючи з 15.01.2021 як на члена сім`ї.

Позивач вважаючи такі дії протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що висновок відповідача, що на пасинка не розповсюджуються пільги, передбачені Законом №3551-XII, як на члена сім`ї учасника бойових дій є помилковим.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.3 ст.5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Згідно ч.1 ст.53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно статті 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Відповідно до ч.1 ст.54 КАС України органи та особи, які визначені у статті 53 цього Кодексу і звертаються до адміністративного суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права закінчувати справу примиренням.

Згідно ч.7 ст.160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Як вбачається із змісту позовних вимог, вони заявлені ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та з метою захисту прав ОСОБА_2 на отримання пільг зі сплати комунальних послуг. На переконання позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 має право на отримання пільг щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, оскільки проживає разом із позивачем та є членом його сім`ї.

Так, згідно з пп.4 та пп.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам які мають статус учасника бойових дій надаються певні пільги, зокрема, 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання

Відповідно до ч.2 ст.12 вказаного Закону пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пп. 4-6 цієї статті, надаються особам які мають статус учасника бойових дій та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

У свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що даний позов пред`явлений ОСОБА_1 для захисту не своїх прав, а прав ОСОБА_2 як особи, яка є членом сім`ї та проживає разом з позивачем (який має пільги зі сплати комунальних послуг).

Водночас, факт належності ОСОБА_2 до членів сім`ї позивача, факт його проживання разом із позивачем, а також доводи про наявність у нього певних пільг з підстав наявності таких пільг у позивача, не свідчить про те, що права позивача у спірних правовідносинах є порушеними.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів наявності повноважень у ОСОБА_1 звертатися до суду в інтересах ОСОБА_2 . До того ж, останній не є ні позивачем, ні іншим учасником даної справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що у межах спору, що охоплюється межами позовних вимог, права позивача не є порушеними. Крім того, у позивача ( ОСОБА_1 ) відсутні правові підстави для звернення до суду за захистом прав ОСОБА_2, оскільки останній є його пасинком, а доказів встановлення опікунства матеріали справи не містять, виданих доручень (довіреності) на вчинення відповідних процесуальних дій в його інтересах не надано.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З викладеного вбачається, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що позивач не навів належних доказів того, що оскаржувані дії щодо ненадання пільг іншій особі безпосередньо порушують його права, свободи чи інтереси. А отже, із зазначеним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 15.07.2021 по справі №826/17153/18, звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що за даного складу учасників справи суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не наділений процесуальною можливістю здійснювати заміну неналежної сторони (ч.1 ст.48 КАС України).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В .Федотов