Справа № 160/17655/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до спеціального стажу роботи судді, що дає право на відставку та на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стаж роботи на прокурорських посадах: з 24.03.1994 по 27.06.1996 помічником прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури - 2 роки 3 місяці 3 дні; та з 28.06.1996 року по 02.12.2002 - 6 років 5 місяців 04 дні, а всього 8 років 8 місяців 07 днів, врахувавши в стаж судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, всього 26 років 7 місяців 21 день, та здійснити нарахування та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, із врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що для отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем враховано лише 3 роки роботи на посаді прокурора з 03.12.1999 по 02.12.2002 роки, який необхідний був для призначення судді та не враховано інший стаж в повному обсязі, а саме: на посаді прокурора з 24.03.1994 по 27.06.1996 роки помічником прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури - 2 роки 3 місяці 3 дні та з 28.06.1996 по 02.12.2002 роки 6 років 5 місяців 04 дні, а всього 8 років 8 місяців 07 днів.
Ухвалою суду від 04.01.2021р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 09.03.2021р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що до страхового стажу позивача зараховано 32 роки 2 місяці 6 днів (враховуючи роботу на прокурорських посадах), на посаді судді 17 років 9 місяців 29 днів. Оскільки стаж роботи на посаді судді становить менше 20 повних років, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 50% суддівської винагороди судді.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області рішенням Вищої ради правосуддя №3064/0/15-20 від 10.11.2020 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Згідно наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2020 року №8-к суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Царичанського районного суду Дніпропетровської області з 17.11.2020 року.
18.11.2020 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з наданням всіх необхідних документів.
21.12.2020 року на картку позивача зараховану суму 76 828грн. 10коп.
22.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою щодо роз`яснення встановлених розбіжностей у сумі та причини неврахування повного стажу роботи на посаді «прокурора» та отримала рішення від 03.12.2020 року, яким призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% від щомісячної суддівської винагороди в сумі 53 601грн.
22.12.2020 та 23.12.2020 року позивач звернулась до відповідача листом щодо проведення перерахунку та виплату вірного розміру суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до чинного законодавства з 18.11.2022 року.
21.01.2021 року відповідачем надано відповіді на звернення позивача, в яких зазначено, що стаж роботи на посаді судді становить 17 років 9 місяців, який визначено за нормами ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Загальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18.11.2020 становить 53 601грн. (107 202грн*50%). Належні пенсійні кошти за результатом перерахунку в розмірі 76 828грн. 10коп. (з 18.11.2020 по 31.12.2020) отримані у грудні 2020 року.
Позивач, не погоджуючись із відсотком розрахунку пенсії у розмірі 50 %, вважає не включення до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 18.11.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду роботи на посаді прокурора з 24.03.1994 по 27.06.1996 роки помічником прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури - 2 роки 3 місяці 3 дні та з 28.06.1996 по 02.12.2002 роки 6 років 5 місяців 04 дні, а всього 8 років 8 місяців 07 днів протиправним рішенням відповідача, тому звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до статті 126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.
В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.
Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.
Розділом IV Порядку, визначено механізм приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають щомісячне довічне утримання. Відповідно до п.3 даного розділу, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення або відмову в його призначенні відповідно. Згідно п.4, орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання або про відмову в його призначенні.
Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.
В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.
Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Крім того, у рішенні у зразковій справі №0640/3835/18 від 01.11.2018 (справа про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) Верховний Суд дійшов висновку, що з метою перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які пішли у відставку до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, тобто до 30.09.2016, «відповідною» є посада судді, який працює в тому самому суді до проходження кваліфікаційного оцінювання.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Що стосується спірного питання про зарахування до стажу роботи, що дає судді право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, слід зазначити наступне.
Пенсійне забезпечення суддів у відставці регулюється нормами Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі Закон України №1402) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками -пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу на момент звільнення з посади судді виповнилося п`ятдесят один рік. При цьому, відповідачем стаж роботи позивача на посаді судді обраховано менше ніж 20 років, у зв`язку з чим розмір довічного грошового утримання обраховано відповідачем у розмірі 50% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України №1402, відповідно до трудової книжки позивача та розрахунку Царичанського районного суду Дніпропетровської області.
При обчисленні позивачу стажу на посаді судді, що виходить з наступного.
Відповідно до ст.137 Закону №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних суддів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікованої комісії суддів України;
- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Оскільки позивач призначена на посаду судді у листопаді 2002 року, при виконанні умови ч.2 ст.137 Закону України №1402, суд застосовує Закон України «Про статус суддів» №2453-VI від 15.12.1992.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закон України «Про статус суддів» №2453-VI від 15.12.1992, на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, який, зокрема, мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.
Частиною 4 статті 43 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів» (на момент призначення позивача на посаду судді) встановлено, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Законодавцем чітко визначено, що спірний стаж позивача зараховується до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, а не впливає на визначення відповідного розміру щомісячного довічного грошового утримання, оскільки позивач звільнена у відставку після набрання чинності Закону України №1402 в якому зазначено, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Отже право позивача на зарахування стажу роботи, що дає право на відставку не порушено, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3064/0/15-20 від 10.11.2020 до стажу роботи судді, що дає право на звільнення у відставку зараховано 2 роки 03 місяці 03 дні на посаді помічника прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури, 6 років 05 місяців 04 дні на посаді старший помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури, за юридичною професією, а відповідачем призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до чинного законодавства.
Проте, розмір щомісячного довічного грошового утримання повинен бути обрахований позивачу за приписами ст.ст.137, 142 Закону України №1402. Відтак, відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи на посаді судді для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання стаж роботи на посадах:
- помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (2 роки 03 місяці 03 дні);
- старший помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (6 років 05 місяців 04 дні), які надавали позивачу право для призначення на посаду судді.
Що стосується вимоги про зазначення у рішенні суду відсотку щомісячного грошового утримання судді, слід виходити з наступного.
Пенсійний фонд є органом, який призначає щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію у вказаному питанні.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, та на свій розсуд розраховувати конкретні відсотки вказаного утримання.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про визначення підстав, за яких призначається, перераховується та виплачується щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаного утримання відповідно до законодавства із зарахуванням недостатнього страхового стажу.
Визначення у рішення суду відповідних відсотків вказаної виплати не відноситься до компетенції суду та належить до дискреційних повноважень відповідача.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1681грн. 60коп., що підтверджується квитанцією №17 від 29.12.2020.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840грн. 80коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.9, 139, 241-246, 260-263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи на посадах:
- помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (2 роки 03 місяці 03 дні);
- старший помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (6 років 05 місяців 04 дні), які надавали позивачу право для призначення на посаду судді.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із обрахунку стажу судді на посадах:
- помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (2 роки 03 місяці 03 дні);
- старший помічник прокурора Царичанської міжрайонної прокуратури (6 років 05 місяців 04 дні), які надавали позивачу право для призначення на посаду судді.
- суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області (17 років 11 місяців 14 днів), з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова