Справа № 300/2388/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2021 р. справа № 300/2388/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.06.2021. У відзиві представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначив відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020, оскільки на виконання постанови Івано-Франківського міського суду у справі №344/5075/14-а від 28.04.2014 проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону №3723-XII та Закону №2453-VI. У зв`язку з тим, що з 01.05.2016 Закон №3723-XII втратив чинність, в тому числі і стаття 37-1 даного Закону, відповідачем згідно розпорядження від 05.04.2021 переглянуто раніше проведені перерахунки пенсії позивача та приведено пенсійну справу до норм чинного законодавства. Зазначено, що виплата пенсії проводиться в розмірі, встановленому станом на 01.05.2016. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2011 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника судді у відставці ОСОБА_2 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у пенсійній справі №87 від 05.04.2021 проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника та призначено позивачу пенсію в сталій сумі станом на 01.05.2016 в розмірі 17255,00 грн.: з 08.06.2016 по 30.11.2018; з 01.12.2018 по 31.12.2018; з 01.01.2019 по 30.06.2019; з 01.07.2019 по 30.11.2019; з 01.12.2019 по 31.12.2019; з 01.01.2020 по 30.04.2020; з 01.05.2020 по 30.06.2020, з 01.07.2020 по 31.08.2020; з 01.09.2020 по 30.11.2020; з 01.12.2020 по 31.12.2020; з 01.01.2021 по 28.02.2021; з 01.03.2021 по 30.06.2021; з 01.07.2021 по 30.11.2021, з 01.12.2021 по довічно; з 15.03.2031 по довічно; з 01.01.2055 по довічно (а.с.22).

Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №0900-0304-8/13371 від 14.04.2021 повідомило позивача, що на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 28.04.2014 позивачу проведено перерахунок пенсії в зв`язку з втратою годувальника з 01.01.2012. Надалі перерахунки пенсії проводились на підставі поданих нових довідок про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді. Виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, такі виплати продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керується суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Зазначено, що пенсії по інвалідності та в разі втрати годувальника, а також пенсії за віком особам, які не мають права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 "3723-ХІІ "Про державну службу", призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як передбачено статтею 90 Закону України від 10.12.2015 "889-VIII "Про державну службу". Зазначено, що рішення суду повинно бути виконано в межах покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії позивача зафіксовано в сталій сумі станом на 01.05.2016, який надалі не перераховується. Розмір пенсії з 01.05.2016, складає 17255,00 грн., який обчислено в розмірі 70 відсотків від заробітку працюючого на відповідній посаді судді станом на 01.05.2016 (24650,00 грн.), враховуючи судове рішення від 28.04.2014. Розраховано суму переплати за період з травня 2016 по березень 2021 (573324,15 грн.). Зазначено, що позивачу необхідно вирішити питання щодо відшкодування суми переплати (а.с.19, 20).

На адвокатський запит №02/27-04/АС від 13.05.2021, Головне управління Пенсійного фонду України в області направило адвокату Гнатіву А.І. довідку про розмір фактично виплачуваної пенсії за 2021 рік в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , а також належним чином завірені копії розпоряджень про призначення і перерахунок пенсії в зв`язку з втратою годувальника та довідки про суддівську винагороду, згідно якої проводився перерахунок пенсії з 01.01.2020 на виконання рішення суду ОСОБА_1 (а.с.23).

Згідно довідки за особовим рахунком № НОМЕР_1 , розмір пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника: за січень 2021 року становить 37520,70 грн.; за лютий 2021 року - 37520,70 грн.; за березень 2021 року - 37520,70 грн.; за квітень 2021 року - 17255,00 грн.; за травень 2021 року - 17255,00 грн. (а.с.24).

Вважаючи протиправним рішення відповідача у пенсійній справі №87 від 05.04.2021 щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії в розмірі 70% від заробітку працюючого на відповідній посаді судді станом на 01.05.2016, позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати відповідача з квітня 2021 року здійснювати виплату позивачу пенсії в розмірі, встановленому рішенням від 26.05.2020 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів: солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та система недержавного пенсійного забезпечення. Основна частина населення отримує пенсію за солідарною системою, оскільки накопичувальна система, ще не функціонує в повній мірі, а недержавна система пенсійного забезпечення залишається не дуже популярною серед населення.

Солідарна система базується на виплаті пенсій і наданні соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина 2 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо пов`язана з правом на пенсію саме померлої особи, що мала на утриманні інших непрацездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010 судді який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини другої статті 138 вищевказаного закону суддя який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на отримання щомісячного грошового утримання чи за його вибором призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Так, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначені умови призначення пенсій або щомісячного до грошового утримання судді у відставці. Призначення та перерахунок пенсій у зв`язку з втратою годувальника вищезазначеним законом не передбачено.

Разом з тим, пунктом 10 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 передбачено що в разі смерті особи в період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на 2-х і більше членів сім`ї - 90% відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

У лютому 2015 року вступив в законну силу Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015, розділ 10 якого визначав cтатус судді у відставці.

Згідно статей 141-142 цього Закону суддя у відставці мав право на призначення йому пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, або за його вибором право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічним чином визначав право судді у відставці на пенсійне забезпечення, а також права утриманців померлого судді у відставці на отримання пенсії на випадок втрати годувальника Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015, яким було змінено назву статті 37 Закону України "Про державну службу" на нову назву "Пенсійне забезпечення державних службовців".

Відповідно до змісту частини 10 статті 37 Закону №3723-XII право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, які отримували або мали право на пенсію за цим законом.

Закон №3723-XII втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII) за винятком статті 37 Закону України №3723-XII, яка повинна застосовуватися до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу 11 Закону №889 -VIII.

Згідно із пунктами 10 і 12 розділу 11 Закону №889-VIII та Закону №2453-VI державні службовці які на момент набрання законної сили цим законом мають стаж роботи на державній службі 10 або 20 років на посадах віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Пункт 13 розділу 11 Закону №889-VIII передбачає, що за особами, які на день набрання чинності цим Законом, перебувають у відставці, відповідно до вимог статті 31 Закону №3723-XII зберігаються гарантії, передбачені цією статтею.

З 08.06.2016 у зв`язку з ухваленням рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI та положень пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015, визнано неконституційними окремі норми статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI .

Відповідно до абзацу 2 частини 1 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 зазначено, що під час розгляду справи до статті 141 Закону №2453 Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII було внесено зміни, а саме: в абзаці першому частини першої, частині другій слова "на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" виключено; в абзацах другому, четвертому частини п`ятої слова "Про державну службу" виключено. Конституційний Суд України повважав, що внесення вказаних змін не впливає на суть оспорюваних положень.

Предметом розгляду Конституційного Суду України на відповідність Конституції України (конституційність) були положення частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п`ятої статті 141 Закону №2453 щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, встановлення максимального розміру такого утримання, припинення його виплати суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та скасування права судді на перерахунок призначеного раніше довічного грошового утримання судді, а також положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону №213, за якими у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону №2453.

Як встановлено, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2011 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника судді у відставці ОСОБА_2 .

На виконання постанови Івано-Франківського міського суду у справі №344/5075/14-а від 28.04.2014, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у пенсійній справі №87 від 26.05.2020, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020, проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №3723-XII та Закону №2453-VI (а.с.17, 18).

Оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у пенсійній справі №87 від 05.04.2021 проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника та призначено позивачу пенсію в сталій сумі станом на 01.05.2016 в розмірі 17255,00 грн., у зв`язку з тим, що з 01.05.2016 Закон №3723-XII втратив чинність (а.с.22).

Відповідно до частини 1 статті 90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, 05.04.2021 позивачу проведено перерахунок вже призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 "3723-ХІІ та призначено пенсію в сталій сумі станом на 01.05.2016 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, підставою для спірного перерахунку 05.04.2021 пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника слугувало те, що пенсії по інвалідності та в разі втрати годувальника, також пенсії за віком особам, які не мають права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.19, 20).

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, на виконання постанови Івано-Франківського міського суду у справі №344/5075/14-а від 28.04.2014 проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та Закону України "Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010, обставина з встановлення права позивача на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ не потребує доказування при розгляді даної справи.

Як зазначено вище, пенсія у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо пов`язана з правом на пенсію саме померлої особи, що мала на утриманні інших непрацездатних осіб, при цьому, спірні правовідносини стосуються не призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а її перерахунку.

Суд зазначає, що у зв`язку з набранням у чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, в чинному законодавстві відсутні прямі норми, які дозволяють територіальним органам Пенсійного фонду України перераховувати пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

Враховуючи наведене, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з необґрунтованих підстав, оскільки позивачу було призначено та нараховано пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, а в чинному законодавстві відсутні прямі норми, які дозволяють територіальним органам Пенсійного фонду України перераховувати пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

Крім того, слід зазначити, що є чинним та не скасованим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у пенсійній справі №87 від 26.05.2020, яким проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020, відповідно до якого позивачу призначено пенсію з 01.01.2020 по 31.12.2050 в розмірі 37520,70 грн. (а.с.17, 18).

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки відповідач при спірному перерахунку пенсії позивачу діяв не у визначений чинним законодавством спосіб, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії у пенсійній справі №87 від 05.04.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з квітня 2021 року здійснити виплату позивачу пенсії в розмірі згідно рішення у пенсійній справі №87 від 26.05.2020 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії у пенсійній справі №87 від 05.04.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з квітня 2021 року здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі згідно рішення у пенсійній справі №87 від 26.05.2020 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №160 від 23.03.2020, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.