Справа № 640/16605/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

13 вересня 2021 року справа №640/16605/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Томакс-2000» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Томакс-2000»)
доГоловного управління ДПС у м Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві);
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2020 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із тим, що відповідач порушив порядок розгляду скарги на висновки акта перевірки; за вказаними в акті перевірки податковими деклараціями ТОВ «Томакс-2000» своєчасно та у повному обсязі сплатило самостійно визначені податкові зобов`язання, податкове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 04 листопада 2019 року №020997409 сплачено 08 листопада 2019 року відповідно до платіжного доручення; податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року № оскаржено у судовому порядку, проте, відповідач не виключив вказане податкове зобов`язання в інтегрованій картці платника податків.

Ухвалою від 22 липня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/16605/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у письмовому відзиві на позов вказав про відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам чинного законодавства, оскільки за наслідками проведеної камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, цитуючи положення податкового законодавства.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Як зазначає позивач та визнає відповідач, відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 31 березня 2020 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі статті 126 Податкового кодексу України у сумі 269 625,70 грн. до ТОВ «Томакс-2000» застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 26 962,57 грн.

Згідно з розрахунку штрафних санкцій ним несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість за період з січня по грудень 2019 року, а також згідно податкових повідомлень-рішень від 04 листопада 2019 року №020997409 та від 23 травня 2019 року №; податкове повідомлення-рішення від 31 березня 2020 року №, прийняте на підставі акта камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість.

Разом із тим, у справі міститься копія документа від 31 березня 2020 року № поганої якості, що схожого на податкове повідомлення-рішення, та розрахунок штрафної санкції, якість якого не дозволяє дослідити його зміст.

За правилами частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд вважає встановленими обставини прийняття у відношенні ТОВ «Томакс-2000» податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2020 року №.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абзаці першому пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначає, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У випадку оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, а саме при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведених норм права свідчить, що платник податків зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати узгоджене податкове зобов`язання. У свою чергу несвоєчасна сплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання є підставою для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу.

Водночас, для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання необхідно встановити причини, що зумовили такий пропуск, та перевірити, чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного та своєчасного виконання податкового обов`язку.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №826/11872/16, від 26 березня 2020 року у справі №825/1700/18.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом із тим, суд встановив, що у справі відсутні будь-які документи, які б свідчили про порушення позивачем строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у тому числі акт перевірки, який фіксує такі порушення, податкові декларації та відповідні платіжні доручення.

Суд звертає увагу, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що в сукупності унеможливлює встановити факт несвоєчасної сплати ТОВ «Томакс-2000» самостійно визначеної суми грошового зобов`язання в межах спірних відносин або грошового зобов`язання, визначеного рішенням контролюючого органу.

Таким чином, відповідач не довів наявність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, що є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 31 березня 2020 року №.

Водночас суд не приймає до уваги доводи позивача щодо невиключення з інтегрованої картки платника податків суми податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням та від 23 травня 2019 року №, яке, як зазначає позивач, станом на момент виникнення спірних відносин, було неузгодженим, оскільки з наявних у справі доказів неможливо встановити, що відповідач застосував відповідачем штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату за податковим повідомленням-рішенням та від 23 травня 2019 року №.

Суд також не погоджується із доводами позивача про порушення відповідачем порядку розгляду скарги на висновки акта перевірки та, що ТОВ «Томакс-2000» не пропустило строк подання заперечень на акт перевірки, оскільки у справі відсутні будь-які докази на підтвердження дати отримання позивачем акта перевірки, що унеможливлює дослідити питання щодо пропуску строку подання позивачем заперечень на акт перевірки.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Томакс-2000» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Томакс-2000» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31 березня 2020 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Томакс-2000» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Томакс-2000» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 26; ідентифікаційний код 34794382);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 43141267).

Суддя В.А. Кузьменко