Справа № 240/23157/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову

14 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/23157/21

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про вжиття заходів забезпечення позову,

встановив:

До суду 13.09.2021 від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з неї виконавчого збору у сумі 24000,00 грн. на підставі постанови Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 11.11.2020 у виконавчому провадженні №65700203 та заборони Новоград-Волинському міськрайонному управлінню Державної казначейської служби України Житомирської області виконувати вказану постанову відділу ДВС до вирішення Житомирським окружним адміністративним судом справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови Новоград-Волинського відділу ДВС.

В обґрунтування заяви зазначено, що головним державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пінчук К.А. передчасно та упереджено було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Військової частини НОМЕР_1 за примусове виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/12752/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Вказує, що Військова частина НОМЕР_1 виконала рішення суду виключно на підставі звернення стягувача, про виданий виконавчий лист та постанову про відкриття виконавчого провадження №65700203 від 07.06.2021 їй не було відомо. Після отримання постанови Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби про стягнення з військової частини виконавчого збору Новоград-Волинське управління Державної казначейської служби України буде змушене накласти арешт на кошти на рахунках частини, що може призвести до перешкод в діяльності заявника та неможливості виконання покладених на неї завдань та функцій у сфері обороноздатності країни. При цьому, Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що нею подано позов про скасування постанови Новоград-Волинського відділу ДВС від 11.11.2020 до Житомирського окружного адміністративного суду. Невжиття заходів, спрямованих на зупинення виконання постанови Новоград-Волинського відділу ДВС, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Військової частини НОМЕР_1 , за захистом яких вона звернулась до суду.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Так, заявник, наполягаючи на необхідності зупинення стягнення на підставі постанови Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 11.11.2020 у виконавчому провадженні №65700203 взагалі не додає належним чином завірену копію цієї постанови. Крім того, наполягаючи на тому, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заявник жодним чином не коментує того, що про факт примусового виконання судового рішення, ухваленого за позовом ОСОБА_1 йому стало відомо у лютому 2021 року, а питання забезпечення позову ініційовано ним лише у вересні 2021 року без будь-яких пояснень та обґрунтувань того, чому це питання стало нагальним наразі. Не знайшли свого підтвердження і аргументи заявника про подання позову до Житомирського окружного адміністративного суду про скасування постанови Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 11.11.2020. Натомість, заявник наводить обставини прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2021 про стягнення виконавчого збору, однак вимоги заяви про забезпечення позову жодним чином не пов`язує з цим рішенням державного виконавця, наполягаючи на зупиненні стягнення на підставі постанови державного виконавця від 11.11.2020 року у виконавчому провадженні ВП №6570023, якої у суду немає.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладені обставини та їх неузгодженість, а також відсутність належних доказів у їх підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявником не доведено наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 156, 204, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Повний текст ухвали складено: 14.09.2021.

Суддя Н.М. Майстренко