Справа № 1.380.2019.001539
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гімона М. М.
10 вересня 2021 року
справа №1.380.2019.001539
щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС (правонаступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) (далі - Офіс ВПП ДПС) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №1.380.2019.001539 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів. При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім. Суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
За змістом наведеної норми, суддя викладає окрему думку після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи.
Ухвалою від 15.06.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду більшістю голосів постановив відкрити касаційне провадження у цій справі.
Станом на цей день касаційне провадження не закінчено, судове рішення за наслідками розгляду касаційної скарги не ухвалено.
Водночас 07.09.2021 Вища рада правосуддя ухвалила рішення №1942/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», на підставі якого Верховний Суд видав Наказ від 07.09.2021 № 2419-К про відрахування судді ОСОБА_1. зі штату Верховного Суду.
Зазначена обставина унеможливлює подальшу участь судді ОСОБА_1. у розгляді справи № 1.380.2019.001539, що має наслідком розгляд цієї справи спочатку іншим складом суду, який буде визначений в порядку, передбаченому статтею 31 КАС України. Такі обставини можуть унеможливити і подальшу участь у розгляді цієї справи суддів - учасників колегії, якими вирішувалося питання про відкриття касаційного провадження та, відповідно, позбавити права на викладення окремої думки - незгоди, висловленої при вирішенні процесуального питання.
Тому вважаю за необхідне викласти свою окрему думку відносно питання поновлення судом касаційної інстанції строку на касаційне оскарження при прийнятті рішення про відкриття касаційного провадження у цій справі.
Так, ухвалою від 15.06.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду більшістю голосів постановив відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу ВПП ДПС, одночасно поновивши строк на касаційне оскарження.
Однак, на моє переконання, наведені скаржником причини не давали суду касаційної інстанції підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
У цій справі вперше касаційна скарга подана Офісом ВПП ДФС 23.12.2019, яку Верховний Суд ухвалою від 24.01.2020 залишив без руху і надав десятиденний строк для усунення виявленого недоліку - необхідність зазначення у касаційній скарзі норм матеріального права, які на переконання скаржника застосовано неправильно (неправильно розтлумачено закон або застосовано закон, який не підлягав застосуванню, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню), чи норм процесуального права, які на переконання скаржника порушено судами попередніх інстанцій, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.
У межах строку, встановленого судом, скаржник уточнив вимоги касаційної скарги, однак, не обґрунтував своїх вимог із зазначенням того, у чому саме полягає: неправильне застосування норм матеріального права (неправильно розтлумачено закон або застосовано закон, який не підлягав застосуванню, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню) чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, що призвело до постановлення незаконних судових рішень, тобто, не усунув виявлених недоліків.
У зв`язку з цим Верховний Суд ухвалою від 10.03.2020 касаційну скаргу повернув. Копію цієї ухвали Офіс ВПП ДФС отримав 06.04.2020.
Вдруге касаційна скарга від Офісу ВПП ДПС надійшла до суду 21.04.2020, проте, Верховний Суд ухвалою від 27.04.2020 її повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційній скарзі не було викладено підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України (в редакції, чинній з 08.02.2020). Копію цієї ухвали Офіс ВПП ДПС отримав 04.05.2020.
Звертаючись втретє 22.05.2020 з касаційною скаргою, скаржник просив суд поновити строк на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019. На обґрунтування цього клопотання Офіс ВПП ДПС посилався на те, що недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення попередньої касаційної скарги він усунув.
Вважаю, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
У цій справі саме скаржником не було дотримано вимог КАС України, що стало підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Офіс ВПП ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із вимогами КАС України у встановлений законом строк.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважаю, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення обґрунтування вимог касаційної скарги, а з 08.02.2020 - підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).
У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України (з 11.12.2019 до 14.02.2020), проте, станом на 10.03.2020 виявлені судом недоліки касаційної скарги скаржник не усунув. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційна скарга була повернута. При повторному зверненні саме скаржник не врахував вимог нової редакції статті 328 КАС України в частині викладення підстав, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Сукупність цих обставин свідчить про допущення скаржником необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на подання касаційної скарги з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на наведене, вважаю, що подану касаційну скаргу належало залишити без руху для надання скаржнику часу вказати інші підстави для поновлення строку, оскільки наведені скаржником причини пропуску такого строку є неповажними. Відповідно, у випадку відсутності інших (поважних) причин, у відкритті касаційного провадження належало відмовити відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.
Суддя: М. М. Гімон