Справа № 752/8524/21
Суддя: Хоменко В. С.
Дата ухвалення: 2021-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/8524/21
Провадження № 2-а/752/276/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 серпня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Києві, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти 1 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві рядового поліції Яковенка О.С. серії ЕАН № 3962229 від 24.03.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., а також вирішити питання судових витрат у справі.

Свої вимоги мотивував тим, що 24.03.2021 року інспектор виніс постанову, якою притягнув його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв. Встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення ним вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення ним ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Вважав, що ПДР позивач не порушував та будь-які докази на підтвердження вказаних обставин відсутні, тому стверджував про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі з розглядом у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, на 16.08.2021 року (а.с. 23).

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Вказав, що оскаржувана постанова є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства та відповідає вимогам КУпАП та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідь на відзив не надходила.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи оскаржуваної постанови складеної поліцейським УПП у м. Києві інспектором рядовим поліції Яковенком О.С. відносно ОСОБА_1 , 24.03.2021 року о 23:52 год. в м. Київ пр. Глушкова, 51, водій у темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) керував ТЗ з неосвітленими номерним знаком, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР - керування водієм ТЗ без номерного знаку, чим допустив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с. 10-11).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підп. 2.9.(в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 72 та ст. 73 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідачем було надано диск із відеозаписом.

Разом з тим, наданий до суду відеозапис починається лише з моменту фотографування номерних знаків автомобіля позивача, котрий не рухався, та початку розгляду справи. Сам факт керування позивачем транспортним засобом, номерний знак якого неосвітлений у темну пору доби, даним відеофайлом не зафіксовано.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт.

При цьому, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Не доведення відповідачем факту порушення позивачем п.п. 2.9 «в» ПДР України відповідно свідчить про не доведення наявності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказане порушення ПДР.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналогічної правової позиції дотримується також і Верховний Суд про що вказується у постанові від 14.05.2020 року у справі №240/12/17.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що номерний знак автомобіля позивача був освітлений під час керуванням ТЗ та на момент зупинки останнього.

Будь - яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем ПДР України відповідачем не надано.

В матеріалах справи, як доказ, наявна лише постанова, яка є предметом оскарження та відеозапис на DVD-R диску, яким не зафіксовано факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Отже, з огляду на те, що відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку, що підстави для прийняття оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні, а відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності і, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Враховуючи вимоги ч. 1ст. 139 КАС України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 126 ч. 1, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти 1 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві рядового поліції Яковенка О.С. серії ЕАН № 3962229 від 24.03.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в місті Києві, адреса: вул. Народного ополчення, буд. 9, м. Київ, 03151.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Хоменко