Справа № 640/21747/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Київ № 640/21747/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.03.2020 за №, №, №, №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що в його електронному кабінеті платника з`явилась інформація про прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 20.03.2020 за №, №, №, № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій. Оскільки позивач не був обізнаний про факт проведення фактичної перевірки, документи на проведення такої перевірки (наказ, направлення), та самі акт перевірки і податкові повідомлення-рішення не отримував, то його представником (адвокатом) на адресу ГУ ДПС у м. Києві був скерований відповідний адвокатський запит. Пізніше ознайомившись зі змістом акта фактичної перевірки від 28.12.2019 №1100/26-15-32-01/ НОМЕР_1 та доданої до нього роздруківки фотозображення, позивач встановив безпідставність та необгрунтованість висновків акта про допущенні ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та/або тютюновими виробами. Факти зафіксованих в тексті акта перевірки порушень позивач категорично заперечував та висловив свою позицію про те, що акт перевірки оформлений працівниками контролюючого органу формально, (а саме в приміщенні ГУ ДПС у м. Києва без виходу на зазначене місце проведення фактичної перевірки).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/21747/20 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, цією ухвалою суд витребував від відповідача ряд доказів, зокрема: засвідчені копії всіх наявних у відповідача матеріалів фактичної перевірки.

Представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, разом додатковими матеріалами (засвідченими копіями направлень на перевірку від 18.12.2019 за №3026/26-15-32-01 і №3027/26-15-32-01, акта від 24.12.2019 №143/26-15-32-01-19 про відмову від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підпису у направленнях на перевірку, акта фактичної перевірки від 28.12.2019 №1100/26-15-32-01/ НОМЕР_1 з додатком на 1 арк. - фото №1, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 20.03.2020 разом із розрахунками фінансових санкцій). Свої заперечення відповідач мотивував наступним: на виконання наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 10.12.2019 №4420 та відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Перед початком проведення перевірки 24.12.2019 співробітниками ГУ ДПС у м. Києві - заступником начальника відділу Шалімовим М.В. та головними державним ревізором-інспектором Труханом А.В. відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України працівнику суб`єкта господарювання - продавцю на ім`я ОСОБА_2 були пред`явлені службові посвідчення перевіряючих разом з наказом та направленнями на проведення фактичної ФОП ОСОБА_1 . Вказана особа без поважних на те причин відмовилась від ознайомлення із зазначеними документами, про що був складений відповідний акт. В ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію в кафе алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за ціною нижчою за встановлені мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв (а саме реалізацію горілки «Пшенична» місткістю 0,1 л, міцністю 40 % об. за ціною 8,00 грн., в той час як мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби міцністю 40% об. місткістю 0,1 л становить 17,88 грн., (тобто, 447,00 грн. за 1 л. 100% спирту * 0,1 л * 40% об./ 100 = 17,88 грн.)). Таким чином, під час перевірки виявлено факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями) та ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Крім того, в ході здійснення описаної вище розрахункової операції продавцем не був роздрукований та не видано фіскальний чек РРО, чим порушено п.п. 1 і 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). При цьому, ФОП ОСОБА_1 також не було підтверджено документально наявність у нього законних підстав для продажу алкогольних напоїв на розлив. А саме підприємцем не надано до перевірки підтверджуючих документів щодо отримання ним статусу суб`єкта господарювання громадського харчування. Також, у Державному реєстрі потужностей операторів ринку м. Києва, розміщеному на сайті www.consumer.gov.ua, станом на 24.12.2019 відсутня інформація щодо реєстрації потужностей зі статусом громадського харчування ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ). Таким чином, у ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) відсутній статус громадського харчування, що свідчить про порушення ним вимог ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР. Також перевіркою встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв, а саме - вина виноградного в асортименті місткістю 10,00 л (загальною кількістю шість тетрапаків) без наявності марок акцизного податку встановленого зразка (що зафіксовано на фото). Окрім того, представник відповідача зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не надано жодних документів, що підтверджують трудові відносини з найманими працівниками, зокрема з продавцем магазину-кафе що назвався ОСОБА_3 (без зазначення прізвища та імені по батькові). З огляду на результати перевірки та на підставі оформленого акта фактичної перевірки від 28.12.2019 №1100/26-15-32-01/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у м. Києві 20.03.2020 прийняла оспорювані податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача відповідних фінансових санкцій. Такі податкові повідомлення-рішення відповідач вважає обґрунтованими та правомірними.

У свою чергу представник позивача подав через канцелярію суду відповідь на відзив, у тексті якої виклав ряд зауважень до доводів відповідача та повторно наголосив на доводах позовної заяви. Додатково представник позивача повідомив суд, що фізична особа - продавець ОСОБА_2 в ФОП ОСОБА_1 у період з 24 по 27 грудня 2019 року не працювала. На підтвердження чого представник позивача разом із клопотання подав до суду копії документів - повідомлення про прийняття на роботу від 11.01.2019 та податкової звітності за формою №1 ДФ, поданої ОСОБА_1 до контролюючого органу за період 1 - 4-ий квартали 2019 року. Також представник позивача повідомив суд, що жодних запитів на надання тих чи інших документів ОСОБА_1 від контролюючого органу не отримував.

Ухвалою суду від 27.04.2021 у справі для допиту в якості свідка одного з перевіряючих - головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку Головного управління ДПС у м. Києві ОСОБА_4 було призначене судове засідання. 24.05.2021 названа особа надала суду усні пояснення щодо порядку та обставин проведення фактичної перевірки господарської одиниці (магазину-кафе) ФОП ОСОБА_1 .

За наслідками проведеного судового засідання 24.05.221 судом ухвалено про подальший розгляд справи продовжувати у письмовому порядку.

Розглянувши подані представниками сторін документи, заслухавши пояснення свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як зафіксовано в тексті акта перевірки від 28.12.2019 №10/26-15-32-01/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, у період з 16 год. 24.12.2019 по 14 год. 27.12.2019 працівниками ГУ ДПС у м. Києві (заступником начальника відділу Шалімовим М.В., ГДРІ Труханом А.В.) відповідно до наказу від 10.12.2019 №4420 та на підставі направлень від 18.12.2019 за №3026/26-15-32-01 і №3027/26-15-32-01 була проведена перевірка магазину-кафе, що належить ФОП ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Під час такої перевірки був присутній представник суб`єкта господарювання - продавець на ім`я ОСОБА_2 , який як зазначено на стр. 1 акта перевірки, відмовився назвати співробітникам Головного управління свої прізвище та ім`я по батькові.

За результатами проведеної перевірки був складений вказаний вище акт від 28.12.2019 №10/26-15-32-01/ НОМЕР_1 , що містить висновки про вчинення позивачем наступних порушень:

- ст.ст. 11, 153, 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (а саме: зберігання алкогольних напоїв (вина) без марок акцизного податку встановленого зразка; реалізація алкогольних напоїв на розлив за відсутності у суб`єкта господарювання статусу суб`єкта громадського харчування; реалізація алкогольного напою (горілки) за ціною нижче, за встановлену Урядом мінімальну роздрібну ціну на такий алкогольний напій);

- п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (здійснення продажу алкогольного напою (горілки) без проведення розрахункової операцій через реєстратор розрахункових операцій та видачі покупцю розрахункового документу (фіскального чеку РРО);

- положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Відповідно до тексту акта перевірки, його примірник був надісланий на поштову адресу ОСОБА_1 , докази чого відповідач до свого відзиву не подав.

20.03.2020 на підставі цього акта фактичної перевірки Головне управління ДПС у м. Києві прийняло наступні спірні у справі податкові повідомлення-рішення форми «С»:

- за №, яким за порушення «здійснення розрахункових операцій без застосування РРО, без роздрукування та видачі відповідних розрахункових документів» та на підставі ст. 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у розмірі 1 грн.;

- за №, яким за порушення «продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування» та на підставі абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у розмірі 6 800 грн.;

- за №, яким за порушення «оптова або роздрібна торгівля коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої» та на підставі абз. 17 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у розмірі 10 000 грн.;

- за №, яким за порушення «зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка» та на підставі абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР застосувало до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у розмірі 17 000 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення від 20.03.2020 протиправними і безпідставними, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Зокрема, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано ст. 80 цього Кодексу.

Так, згідно з п. 80.1 і 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

Також відповідно до п. 80.4 ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст.80 ПК України).

Зокрема, у силу положень п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 80.10 ст. 80 ПК України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. Так, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

У силу припису п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з текстів відзиву на позовну заяву, акта фактичної перевірки та усних пояснень свідка ГДРІ ОСОБА_4 , 24.12.2019 працівники ГУ ДПС у м. Києві виїшли для проведення фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходиться господарська одиниця позивача - магазин-кафе. На час проведення фактичної перевірки у магазині-кафе був присутній продавець, який назвав себе ОСОБА_3 . Перевіряючі пред`явили названій особі копію наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, однак останній відмовився розписатися у направленнях із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У зв`язку з чим перевіряючі склали та підписали акт про відмову від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та проставленні підпису у направленнях на перевірку (вих. №143/26-15-32-01-19 від 24.12.2019).

У свою чергу представник позивач піддав сумніву наведені обставини щодо виходу працівників контролюючого органу безпосередньо на місце для проведення фактичної перевірки та зазначивши, що фізична особа на ім`я ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця в магазині-кафе взагалі не працювала, та відповідно не могла бути представником суб`єкта господарювання. А саме за даними поданих ОСОБА_1 у 2019 і 2020 роках до контролюючих органів повідомлення про прийняття працівника на роботу, таблиць №5 і №6 до звіту про нарахування та сплату ЄСВ, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми №1 ДФ за 1-ий і 4-ий квартали 2019 року у позивача на посадах продавець продовольчих товарів працювали двоє осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З огляду на наведене суд зазначає, що зі змісту доданих до акта фактичної перевірки матеріалів, а саме із роздруківки фотозображення приміщення закладу не вбачається за можливе ідентифікувати час і місце, де було зроблене дане фото. Також на фотозображенні не зафіксовано ані куточок споживача з розміщеними у ньому відповідними дозвільними документами, ані зовнішній вигляд вивіску закладу, де було здійснено фотографування. Таким чином, у контексті поданих позивачем письмових заперечень та з матеріалів фактичної перевірки у суду відсутня можливість встановити обставини проведення фактичної перевірки, за результатами якої складений акт від 28.12.2019, саме за місцезнаходженням господарської одиниці позивача.

Також у судовому засіданні свідок не повідомив суду достатніх відомостей на спростування заперечень позивача, та відповідно не переконав суд у тому, що проведення фактичної перевірки дійсно мало місце з виїздом на місце провадження позивачем господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1, та в присутності представника останнього.

Крім того, дослідивши наявні у справі матеріали, суд не виявив серед них належних доказів виконання контролюючим органом вимог п. 80.10 ст. 80 ПК України щодо направлення на адресу позивача примірника акта фактичної перевірки, що відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України є передумовою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення на підставі акта перевірки. Стосовно поданої представником відповідача до матеріалів справи копії конверту з довідкою відділення пошти про причини невручення адресату рекомендованого поштового відправлення за №039, суд зазначає, що зі змісту такої не можливо встановити адресата та зміст вкладених вказаного конверту документів. Таким чином, наданими відповідачем документами факт надіслання ОСОБА_1 або його уповноваженому представнику примірника акта від 28.12.2019 №1100/26-15-32-01/ НОМЕР_1 у період до 20.03.2020 (тобто до дати прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень) не підтверджено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про не доведення відповідачем належними та достатніми доказами правомірності та обґрунтованості висновків акта фактичної перевірки, та відповідно виникнення у ГУ ДПС у м. Києві достатніх правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень від 20.03.2020 за №, №, №, №. У зв`язку з цим суд погоджується із доводами позивача про протиправність цих податкових повідомлень-рішень та відповідно про необхідність скасування таких рішень контролюючого органу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду цієї справи суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 12.09.2020 №26 підтверджено, що за подання цього позову до адміністративного суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 840,80 грн. Таким чином, враховуючи розмір заявлених та задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача вказаних судових витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 20.03.2020 за №, №, №, №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок