Справа № 520/18321/2020
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

13 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 520/18321/2020

адміністративне провадження № К/9901/22522/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.

перевіривши касаційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року про надання містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі літ. "Д-1" під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ";

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради () надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі літ. "Д-1" під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ";

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради по заяві ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року про надання містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі літ. "Д-1" під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ".

Зобов`язано Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року про надання містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі літ. "Д-1" під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ", з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року скасовано в частині зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Реконструкція будівлі літ. «Д-1» під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою АДРЕСА_1 », з урахуванням висновків суду.

В цій частині прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Зобов`язано Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва: «Реконструкція будівлі літ. «Д-1» під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ».

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 18 червня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржнику надано десятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги з дня вручення копії ухвали. Зазначені в касаційній скарзі підстави касаційного оскарження визнано Судом необґрунтованими. Скаржнику потрібно було навести інші підстави касаційного оскарження, визначені статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08 липня 2021 року Департаментом містобудування та архітектури подано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із відмовою Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва: "Реконструкція будівлі літ. "Д-1" під кафе та нежитлових приміщень без зміни функціонального призначення за адресою: АДРЕСА_1 ".

Встановлено, що судом першої інстанції призначено та розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає те, що судами попередніх інстанцій не досліджено всі докази, зокрема, заяви ОСОБА_1 щодо видачі містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо проведеної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою.

Також скаржник зазначає, що касаційна скарга має виняткове значення для відповідача та має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики, оскільки задоволення позову вплине на виключну компетенцію.

Суд критично оцінює наведені підстави касаційного оскарження, оскільки вказане обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки вони носять загальний характер, який притаманний кожній аналогічній справі.

Вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Стосовно "виняткового значення" справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Твердження скаржника про те, що справа має виняткове значення, не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника якимись особливими ознаками, завдяки чому їх можна було б виокремити в окрему групу, та не свідчать про наявність заінтересованості суспільства в результатах розгляду саме цієї справи, а має суб`єктивний характер.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа