Справа № 826/20185/16
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 826/20185/16

адміністративне провадження № К/9901/36201/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної служби геології та надр України

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у складі головуючого судді Келеберди В. І. від 29.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Парінова А. Б., суддів: Беспалова О. О., Ключковича В. Ю. від 18.11.2019

у справі № 826/20185/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа»

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа» (далі також - позивач, ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа») звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України (далі також - відповідач, Держгеонадра), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 16.11.2016 № 429 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.10.2013 № 4443, наданого позивачу, а саме пункту 15 додатку № 2 до наказу від 16.11.2016 № 429.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019, позов задоволено у повному обсязі.

3. 24.12.2019 від Державної служби геології та надр України до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4. Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі.

5. 15.12.2020 від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 03.10.2013 видано ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа» спеціальний дозвіл на користування надрами № 4443. Цей дозвіл надано для геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобування нафти, газу природного. Метою надання спеціального дозволу є геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка, затвердження запасів ДКЗ України з подальшим видобуванням нафти, газу природного на родовищі «Давидівсько-Лелюхівська площа».

7. 30.09.2016 відповідачем видано позивачу припис від № 74/4443, згідно з яким на підставі акта перевірки № 74/4443 дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (горючі газоподібні та рідкі корисні копалини), від 30.09.2016 виявлено наступні порушення вимог законодавства у сфері надрокористування:

« 1. Темпи проведення робіт з геологічного вивчення Давидівсько-Лелюхівської площі є низькими: за 3 роки після отримання спеціального дозволу, через недостатній обсяг проведених геолого-фізичних робіт площа не підготовлена для проектування і проведення пошуково-розвідувального буріння, не забезпечується повнота геологічного вивчення надр. Порушення статті 20 Кодексу України про надра, статей 20, 28 Закону України «Про нафту і газ».

2. Не виконується особлива умова - рішення Полтавської облради від 28.02.2013 щодо щорічного протягом терміну дії спеціального дозволу укладання з місцевими органами влади угоди на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання на пайових засадах об`єктів соціальної інфраструктури, шляхів місцевого значення та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища. Порушення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» № 615.

3. Роботи моніторингового, організаційного та геологорозвідувального супроводу за договором від 17.03.2013 № 17/10-13-с виконуються ТОВ «Нафтогазова компанія «Кумран» при повному припиненні робіт з боку ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа» на площі (сейсмічні дослідження 2D завершені на початку 2014 року). Досягнуті на сьогодні результати робіт важко оцінити, враховуючи, що за період 2015-2016 років будь-яких рекомендацій відносно подальших напрямків пошуково-розвідувальних робіт на Давидівсько-Лелюхівської площі не було надано. Порушення статті 24 Кодексу України про надра, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» № 615».

Відповідач у строк до 28.10.2016 вимагав усунути такі порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Східного міжрегіонального відділу Департаменту геологічного контролю матеріали, які підтверджують факт їх усунення.

8. За результатами розгляду припису позивач листом від 26.10.2016 №39/1 повідомив Східний міжрегіональний відділ Департаменту геологічного контролю про усунення виявлених порушень, зокрема про те, що на виконання пунктів 1, 3 припису роботи, передбачені в програмі робіт з геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, виконані в обумовлені строки та в повному обсязі, що також підтверджується результатами попередньої перевірки, проведеної в 2015 році; на виконання пункту 2 припису позивач звернувся до відповідних органів місцевого самоврядування (Решетилівської районної ради та Новосанжарської районної ради Полтавської області) про надання проекту угоди на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання об`єктів соціальної інфраструктури, а тому триває договірний процес, який не залежить від користувача надр.

9. 16.11.2016 відповідач, посилаючись на підпункт 1, 4 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, у зв`язку з наявністю підстав для анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами, видав щодо ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа» наказ № 429 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень». Згідно з пунктом 15 додатку № 2 до цього наказу дію дозволу № 4443 від 03.10.2013, раніше виданого позивачу, зупинено у зв`язку з порушеннями статті 24 Кодексу України про надра, статей 20, 28 Закону України «Про нафту і газ», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», надрокористувачу надано 30 календарних днів для усунення порушень.

10. Вважаючи цей наказ протиправним, позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

11. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 826/20289/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису Державної служби геології та надр України від 30.09.2016 № 74/4443, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа».

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

12. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки суперечить чинному на момент його винесення законодавству, зокрема Кодексу України про надра та Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, (далі також - Порядок № 615, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

13. Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у межах спірних правовідносин діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки вимоги припису Державної служби геології та надр України від 30.09.2016 № 74/4443 не ґрунтуються на нормах закону, його визнано протиправним та скасовано у судовому порядку, то, відповідно, відсутні і правові підстави для прийняття відповідачем наказу № 429 від 16.11.2016.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ НА НЕЇ

15. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на те, що судами не враховано, що у зв`язку з виявленими під час проведення перевірки позивача порушеннями, 30.09.2016 складено припис № 74/4443, яким відповідачу надано строк для усунення порушень до 28.10.2016, шляхом надання в письмовій формі до Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень. Однак відповідачем встановлено, що надрокористувачем виявлені порушення не усунуті в повному обсязі, а тому дію дозволу № 4443 зупинено на підставі наказу Держгеонадра № 429 від 16.11.2016 та надано відповідачу 30 календарних днів на усунення порушень. У подальшому наказом № 489 від 10.12.2018 Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів у січні 2019 року, зокрема позивача на предмет дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за результатами якої складено акт 01/4443 про дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин від 16.01.2019, яким встановлено порушення в сфері надрокористування, та складено припис №01/4443, яким відповідачу надано строк до 18.02.2019 для усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання до Держгеонадр документів та матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень. 23.04.2019 прийнято наказ, яким внесено зміни до наказу Держгеонадр від 16.11.2016 № 429 в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4443 від 03.10.2013 та надано надрокористувачу 10 календарних днів для усунення порушень. Однак станом на 17.05.2019 відповідач не усунув вказані порушення у сфері надрокористування, у зв`язку з чим Північним Міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю внесено подання №25 від 17.05.2019 на анулювання спеціальних дозволів на користування надрами №4443.

16. Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, з урахуванням положень статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

18. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відповідно до статті 1 Кодексу України про надра (тут і далі також - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

20. Згідно зі статтею 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

21. Згідно зі статтею 11 Кодексу України про надра державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

22. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі також - Положення № 1174, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

23. Згідно з пунктом 1 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

24. Відповідно до пункту 3 Положення № 1174 основними завданнями Держгеонадра є, зокрема, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

25. Згідно із підпунктами 9, 10, 12 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

26. Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (тут і далі також - Порядок № 615, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

27. Пунктом 22 Порядку № 615 передбачено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

28. Статтею 56 Кодексу України про надра передбачено, що основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

29. Відповідно до частини першої статті 57 Кодексу України про надра у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

30. Відповідно до приписів статті 26 Закону України «Про нафту і газ» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дія спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути тимчасово зупинена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, безпосередньо або за поданням органів державного гірничо-технічного, екологічного і санітарного контролю та органів місцевого самоврядування у разі: порушення користувачем нафтогазоносними надрами або уповноваженим ним виконавцем робіт умов спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами або угоди про умови користування нафтогазоносними надрами; виникнення внаслідок виконання робіт, пов`язаних з користуванням нафтогазоносними надрами на ділянці, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників користувача нафтогазоносними надрами або населення; неодноразового порушення вимог законодавства щодо охорони довкілля і раціонального використання нафтогазоносних надр; виконання на наданій ділянці робіт, не обумовлених спеціальним дозволом на користування нафтогазоносними надрами, крім пошуків і розвідки нових покладів нафти і газу в межах ділянки.

31. Як було зазначено вище, до завдань, покладених на Державну службу геології та надр України, належить зупинення та анулювання в установленому порядку дії спеціального дозволу на користування надрами.

32. Водночас, вирішуючи питання про зупинення права користування надрами, орган державної влади, що видав дозвіл, повинен переконатися у дійсності наявних порушень у користуванні надрами та підстав для такого зупинення.

33. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 30.09.2016 відповідачем видано позивачу припис від № 74/4443, яким відповідач у строк до 28.10.2016 вимагав у позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зазначені у ньому.

34. Згідно з наказом № 429 від 16.11.2016 спеціальний дозвіл, виданий позивачу, зупинено на підставі підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку № 615.

35. У додатку № 2 до оскаржуваного наказу відповідачем вказані допущені ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа» порушення вимог законодавства, аналогічні до тих, що були визначені у приписі Державної служби геології та надр України від 30.09.2016 № 74/4443, а саме: стаття 24 Кодексу України про надра, статті 20, 28 Закону України «Про нафту і газ».

36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 826/20289/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису Державної служби геології та надр України від 30.09.2016 № 74/4443, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазова компанія «Альфа».

37. Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

38. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

39. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

40. Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

41. Водночас передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

42. У даному контексті колегія суддів враховує суб`єктний склад учасників обидвох справ та їх предмети спору.

43. Також колегія суддів враховує, що у касаційній скарзі відповідач не наводить доводів в частині незгоди із посиланням судів попередніх інстанцій на положення частини четвертої статті 78 КАС України під час вирішення спірних правовідносин.

44. Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій встановлено, що припис Державної служби геології та надр України від 30.09.2016 № 74/4443 скасовано у судовому порядку; в оскаржуваному наказі інших порушень, ніж ті, що вказані у цьому приписі, відповідачем не зазначено, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наказ № 429 від 16.11.2016 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Нафтогазова компанія «Альфа» є також протиправним та підлягає скасуванню.

45. Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, щодо обставин, які виникли після прийняття оскаржуваного наказу, оскільки останні не існували на час прийняття оскаржуваного наказу № 429 від 16.11.2016 та, відповідно, не можуть впливати на його правомірність і породжують інші правовідносини, які не є предметом даного спору та не досліджувалися судами попередніх інстанцій.

46. Разом із тим, колегія суддів наголошує на тому, що суб`єкт владних повноважень, яким у цій справі є відповідач, має право повторно здійснити перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування та прийняти рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

47. З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем у касаційній скарзі не наведено жодних доводів, які б спростовували правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

48. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

49. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

50. Суд при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

51. На підставі викладеного Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

52. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді: Я. О. Берназюк

В. М. Шарапа