Справа № 260/1769/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1769/21 пров. № А/857/14696/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, головуючий суддя Скраль Т.В., ухвалене у м. Ужгород, повний текст якого складено 29.06.2021 року, у справі за адміністративним позовом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року позивач Департамент соціальної політики Ужгородської МР звернулось в суд з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 26.04.2021 року ВП №65266003 Про стягнення виконавчого збору; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 26.04.2021 року ВП №65266003 Про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн.; зупинити виконавче провадження з виконання постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно- Західний міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 26.04.2021 року ВП №65266003 Про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. Фактично судове рішення державним виконавцем примусово виконане не було, державний виконавець не вчинив дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону, отже, у нього були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові. Зважаючи на вищевикладене можна дійти висновку, що для стягнення виконавчого збору з боржника державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Дії виконавця у вигляді відкриття постанови про відкриття виконавчого провадження та процесуальних постанов винесених державним виконавцем не призвели до фактичного стягнення коштів за виконавчим документом. Крім того, оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі №260/2267/20 зобов`язано виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат (розмір 6800,00 грн), то виконання вказаного судового рішення має наслідком зміну складу майна боржника (Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради), а також зміну складу майна Стягувача ( ОСОБА_1 ), така вимога є майновою.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент соціальної політики Ужгородської МР оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем в добровільному порядку проведено перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року з врахуванням раніше виплачених сум, проте у зв`язку з відсутністю фінансування така виплата не була проведена. Також у апеляційній скарзі апелянт вказує, що у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору у зв`язку із відсутністю вчинених виконавчих дій з фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25 лютого 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 260/2267/20 за яким зобов`язано Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (88000, пл. Шандора Петефі, 24, м. Ужгород, Закарпатська область, ) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня у 2020 році згідно ст. 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи із розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

26 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринець Олександром Івановичем, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 260/2267/20, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65266003, постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 65266003 у розмірі 24000,00 грн. (а.с. 8-9,11-12).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору державним виконавцем винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Колегія суддів зазначає, що норма ст. 27 Закону передбачає обов`язок виконавця винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, незалежно від того, чи вчинялись ним будь-які дії з примусового виконання чи ні.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, спрямованих на примусове виконання, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання останнього до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення відноситься до рішень немайнового характеру.

Державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 65266003, яким зобов`язано боржника - Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради донарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня у 2020 році згідно ст. 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи із розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум, що відноситься до рішень немайнового характеру.

Відтак, оскаржені постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн. та Про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн. державним виконавцем винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №260/1769/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 10.09.2021 року.