Справа № 520/7162/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 вересня 2021 року Справа №520/7162/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради,

за участю третіх

осіб, які не заявляють

самостійних

вимог на предмет

спору - Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,

Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Рестріелт»,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (далі по тексту відповідач-1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі по тексту - третя особа), Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Рестріелт» (далі по тексту - третя особа-2), в якому просить :

- визнати незаконними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу, як учаснику бойових дій, пільг у грошовій готівковій формі за комунальними платежами з урахуванням норми споживання комунальних послуг, окрім природного газу;

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу пільги у готівковій (грошовій) формі за спожиті комунальні послуги, окрім природного газу, на попередньо надані банківські реквізити: АТ «Ощадбанк», МФО банку 351823, СА5203984.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 2015 року має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, зокрема, на житлово-комунальні послуги відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» від 17.04.2019 №373, у зв`язку з чим звернувся до відповідача. Проте, відповідач зазначив, що відсутні правові підстави для надання вказаних пільг з посиланням на те, що не визначено статус ТОВ АН «Рестріелт», яке є балансоутримувачем будинку в якому проживає позивач у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На переконання позивача, вказані дії відповідача є протиправними та порушують його соціальні права.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/7162/21.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що безпосередній надавач послуг - балансоутримувач багатоквартирного житлового будинку не входить до кола виконавців житлово-комунальних послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відтак на думку відповідача, надання пільги видається за неможливе.

Третя особа-1 у поясненнях наданих до суду проти позову заперечувала, наполягаючи на тому, що у спірних правовідносинах Центр не здійснює жодних власних юридично значимих управлінських послуг, оскільки лише передає отримані від Управління списки громадян-пільговиків до АТ «Ощадбанк» для проведення платежів.

Третя особа-2 у поясненнях наданих до суду вимоги заявленого позову були підтримані.

У період з 29.06.2021 по 23.07.2021 та з 20.08.2021 по 02.09.2021 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.2015, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Має адресу офіційного зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , але стверджує, що фактично проживає у квартирі своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 (далі по тексту - квартира).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час.

За даними Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, заявник значиться фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_3 .

Тому саме указана адреса сприймається судом як визнане УСЗН місце проживання заявника у цілях надання пільг.

Будинок, у якому розміщена квартира, перебуває на обслуговуванні ТОВ АН «Рестріелт».

Позивачем (у якості споживача) 01.06.2021з ТОВ АН «Рестріелт» (у якості управителя, балансоутримувача) укладено договір, стосовно квартири АДРЕСА_4 , згідно якого споживач доручає, а Управитель приймає на себе зобов`язання по здійсненню витрат необхідних для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, холодного водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання, тощо), а споживач зобов`язаний своєчасно відшкодувати управителю (Балансоутримувачу) такі витрати, що необхідно для забезпечення утримання наведених вище будинків і споруд при будинкових територій, а також витрати пов`язані з виконання такого доручення, у строк та на умовах передбачені цим договором.

Окремих договорів з постачальниками комунальних послуг чи з виконавцями комунальних послуг заявник не укладав.

Зазначені обставини сторонами у ході розгляду справи не спростовані.

Позивач 09.11.2020 звернувся до відповідача з заявою про надання у готівковій (грошовій) формі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, як учаснику бойових дій.

Листом від 20.11.2020 №из-179/9081-08 відповідач відмовив у наданні бажаної заявником пільги, обравши підставою для вчинення відмови судження про те, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не визначено статусу обслуговуючої будинок із квартирою організації - ТОВ АН «Рестріелт» у якості балансоутримувача будинку.

Не погодившись із правомірністю такого діяння відповідача у спірних правовідносинах, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Приписами статті 1 та 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, частиною першою статті 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Суспільні відносини з приводу соціального захисту учасників бойових дій регламентовані, зокрема, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з пунктами 4-5 частини першої статті 12 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено надання 75-процентної знижка плати за користування житлом, за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання з розрахунку площі житла у 21 кв. метр на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, що встановлено для працездатних осіб.

У ході розгляду справи суд зважає, що правовий статус позивача як учасника бойових дій, обставини адреси місця реєстрації заявника у якості отримувача пільг-учасника бойових дій, обставини користування заявником квартирою, обставини споживання заявником житлово-комунальних послуг адміністративним органом - УСЗН у межах цієї справи не оспорюються і не спростовуються.

Саме ці обставини не є фізичною перешкодою (чи перепоною) у наданні пільги заявникові за наявності правової підстави для цього.

Суд відмічає, що суспільні відносини з приводу надання та споживання житлово-комунальних послуг урегульовані, зокрема, приписами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 6 якого встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Визначення згаданих у даній законодавчій нормі термінів наведено у статті 1 вказаного Закону, де, зокрема, вказано, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

У розумінні частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 2 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.2003 №117 (далі по тексту - Положення №117) передбачено, що до Реєстру включається така інформація: загальні відомості про пільговика (прізвище, ім`я та по батькові, число, місяць, рік народження, адреса, склад сім`ї), реквізити паспорта та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами він реально користується.

Згідно пункту 3 Положення №117 управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад ведуть облік пільговиків, організовують збирання, систематизацію і зберігання визначеної інформації.

Процедура ж надання учасникам бойових дій пільг з оплати житлово-комунальних послуг деталізована приписами постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373, якою і затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі по текстом - Порядок №373).

Вимогами абзацу 1, 2 пункту 7 Порядку №373 визначено, що виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору.

За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви.

У спірних відносинах заява була подана до Управління 03.11.2020.

Отже, за відсутності визначених законодавством перешкод пільга має надаватись з 01.07.2020.

Положеннями пункту 14 Порядку №373 унормовано, що виплата пільг у грошовій готівковій формі здійснюється шляхом перерахування структурним підрозділом з питань соціального захисту населення коштів на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через виплатні об`єкти АТ «Укрпошта». Відшкодування поштових витрат АТ «Укрпошта» здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі.

Суд звертає увагу на те, що хоча позивачем і не укладено прямих власних договорів із виконавцями комунальних послуг у розумінні частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», але у разі подання до адміністративного органу достовірної, документально підтвердженої та достатньої для обчислення пільги інформації іншою особою - суб`єктом господарювання, котрий здійснює утримання чи обслуговування багатоквартирного житлового будинку, саме ця обставина об`єктивно не здатна спричинити настання правових наслідків такого рівня, як втрата громадянином права на пільгу або настання неможливості практичної реалізації громадянином такого права.

Суд зазначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів і наведення у процесуальних документах адекватних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення і безпідставності доводів іншого учасника справи.

У розумінні частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами першою та другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом частини першої статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, оскільки протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Підсумовуючи викладені міркування та беручи до уваги обсяг доказів, наявних у розпорядженні владного суб`єкта на момент вчинення оскарженої відмови, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильними та фактично обґрунтованими тих мотивів, які покладені в основу вчиненого діяння.

При цьому, оскільки адміністративним органом у спірних правовідносинах були учинені усі необхідні управлінські дії, унаслідок чого відсутні юридичні фактори, котрі залишились поза увагою владного суб`єкта, але мають значення для законного волевиявлення, то відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України Управління слід обтяжити обов`язком вчинити конкретну дію, а саме: призначити спірну виплату і провести платежі.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України предметом судової перевірки у порядку адміністративного судочинства є рішення та діяння (дія чи бездіяльність) владних суб`єктів.

Зміст рішення владного суб`єкта розтлумачено законодавцем у положеннях пунктів 18 та 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Визначення ж змісту діяння (дії чи бездіяльності) владного суб`єкта норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять.

Суд вважає, що відмова владного суб`єкта як різновид форми реалізації адміністративного волевиявлення (управлінської функції) може бути втілена як у рішенні владного суб`єкта, так і в дії владного суб`єкта, котра має певну документальну фіксацію.

Тому, належним і ефективним способом захисту є як вимога про визнання неправомірної дії владного суб`єкта з приводу відмови, так і вимога про визнання протиправною відмови, оформленої відповідним письмовим документом, зокрема, і листом.

У спірних правовідносинах Управлінням була вчинена відмова, документально оформлена письмовим листом.

Тому слід визнати протиправною саме цю відмову, а не дії Управління.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, відмовивши у призначенні виплати за відсутності передбачених для цього підстав.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі по тексту Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007 у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011 у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (вулиця Сумська, 78, місто Харків, 61002, ), за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вулиця Чернишевська, будинок 51, місто Харків, 61002, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «АН Рестріелт» (вулиця Катеринівська, будинок 46, місто Харків, 61004, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_1 , оформлену листом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 20.22.2020 №ИЗ-179/9081-08.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради з 01.07.2020 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за зверненням від 09.11.2020 пільги учасника бойових дій у грошовій готівковій формі за спожиті комунальні послуги на банківські реквізити: АТ «Ощадбанк», МФО банку 351823, СА5203984.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 13.09.2021.

Суддя О.В. Ніколаєва