Справа № 280/304/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року Справа № 280/304/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Лугового Б.В.

представника відповідача - Невесенко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (69011, м.Запоріжжя, вул. Олексаидрівська, 62, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15, )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень в особі Управління СБ України в Запорізькій області, оформлене наказом начальника Управління СБ України в Запорізькій області №810-ос/дск від 15 грудня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

В обґрунтування позову посилається на те, що службове розслідування за фактом нанесення шкоди Управлінню СБ України в Закарпатській області проведено формально без необхідного залучення ОСОБА_1 . Стверджує, що ОСОБА_1 ніколи не було ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування. Під час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 був опитаний формально, з використанням мобільного зв`язку. В ході опитування жодних документів йому для огляду не надавалось. Під час проведення службового розслідування не було встановлено необхідних умови притягнення до матеріальної відповідальності, а саме: 1) не встановлено, чим передбачено отримання благодійної допомоги від органів місцевого самоврядування, порядок постановки її на облік, використання та списання. Також у висновку службового розслідування не наведено жодних службових обов`язків ОСОБА_1 щодо вказаного майна; 2) не встановлено, які саме вимоги посадової інструкції (функціональних обов`язків) було порушено ОСОБА_1 щодо порядку отримання та обліку товарно-матеріальних цінностей, тобто не конкретизована його, нібито, протиправна поведінка. Відповідно до матеріалів службового розслідування ОСОБА_1 нібито була недбало проведена інвентаризація товарно- матеріальних цінностей, однак зазначене частково суперечить інформації наведеній у висновку, оскільки в період 2016-2019 років інвентаризації паливно-мастильних матеріалів та запасних частин не проводилась; 3) не вірно вирахувано вартість втраченого майна, без врахування ціни на момент вирішення питання про притягнення до відповідальності, зносу. Також незважаючи, на те, що час втрати майна встановлено не було, протизаконно не застосовано вимоги ч.3 ст. 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», тобто вартість не визначено на рівні 50% первісної; 4) два факти передачі товарно-матеріальних цінностей Калуською районною радою ОСОБА_1 на підставі рішень №329-23 від 22.06.2019, №380 30 від 05.12.2019, взагалі не підтверджено жодними доказами, акти приймання- передачі до матеріалів справи не долучено. З огляду на викладене вважає, що необхідних підстав та умов для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної вілповідальності не встановлено, а тому наказ начальника УСБУ в Запорізькій області №810ос/дск від 15.12.2020 є необгрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовну заяву не визнав, у відзиві від 15.02.2021 вх. № 8920 посилається на те, що позовна заява ОСОБА_1 побудована на обґрунтуванні протиправності, на його думку, результатів службового розслідування, призначеного наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 01 жовтня 2020 року №392/ДСК. Проте, на сьогодні, ні наказ начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 01 жовтня 2020 року №392/ДСК про призначення службового розслідування, ні висновок, реєстр. №3/9083 від 24 листопада 2020 року, складений за результатами службового розслідування щодо фактів завдання економічної шкоди державі при отриманні Управлінням благодійної допомоги, затверджений 25 листопада 2020 року начальником УСБУ в Івано-Франківській області, що фактично був підставою для винесення наказу начальника УСБУ в Запорізькій області від 15 грудня 2020 року №810-ос/ДСК, до суду не оскаржені, тобто, визнані позивачем такими, що відповідають чинному законодавству України. З огляду на викладене вважає, що наказ начальника УСБУ в Запорізькій області від 15 грудня 2020 року №810-ос/ДСК «Про притягнення до матеріальної відповідальності» прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Третя особа по суті спору письмові пояснення не надіслала.

Ухвалою судді від 20.01.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/304/21, призначено підготовче судове засідання на 17.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 24.02.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15, ) та витребувано у третьої особи документи.

Ухвалою суду від 16.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.03.2021.

Протокольною ухвалою суду від 30.03.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.05.2021 та ухвалою витребувано у Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованому у м. Львові документи.

Протокольною ухвалою суду від 11.05.2021 оголошено перерву у підгогтовчому засіданні до 02.06.2021 та ухвалою повторно витребувано у Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованому у м. Львові документи.

Протокольною ухвалою суду від 02.06.2021 прийнято до розгляду заяву про уточнення підстав позову, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.06.2021 та ухвалою витребувано від Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області додаткові документи.

Протокольною ухвалою суду від 16.06.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.06.2021.

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.07.2021.

Ухвалою суду від 19.07.2021 за клопотанням представника відповідача відкладено судове засідання до 18.08.2021.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позовної заяви відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи клопотанням від 13.08.2021 просить суд розглянути справу за його відсутності.

У судовому засіданні 18.08.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

В період з 28.07.2015 по 11.01.2020 ОСОБА_1 займав посаду начальника Калуського міського відділу УСБУ в Івано-Франківській області.

Наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 22 травня 2020 року №78-ос/ДСК, підполковник ОСОБА_1 відкомандирований для подальшого проходження військової служби УСБУ в Запорізькій області.

30 листопада 2020 року на адресу УСБУ в Запорізькій області надійшов другий примірник висновку від 24 листопада 2020 року, реєстр. №3/9083, за результатами службового розслідування щодо фактів завдання економічної шкоди державі при отриманні Управлінням благодійної допомоги, затверджений 25 листопада 2020 року начальником УСБУ в Івано-Франківській області.

За результатами проведеного службового розслідування, комісією, призначеною наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 01 жовтня 2020 року №392/ДСК, встановлено, що своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 5, розділу І, пунктів 6, 12 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №1365/26142), що призвело до завдання шкоди державі, оскільки він безпідставно використовував на свій особистий розсуд товарно-матеріальні цінності, вартістю 140 092,50 грн., отримані від органів місцевого самоврядування.

Наказом начальника УСБУ в Запорізькій області №810-ос/дск від 15 грудня 2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності» притягнуто підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу захисту національної державності, до матеріальної відповідальності у сумі 140 092,50 грн.

Не погодившись із наказом №810-ос/дск від 15 грудня 2020 року, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Службу безпеки України» умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг (далі Дисциплінарний статут).

Згідно ч. 4 ОСОБА_2 статуту дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Умови та порядок притягнення військовослужбовців СБ України, визначено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та «Порядком проведення у Службі безпеки України службового розслідування для встановлення причин завдання шкоди державі, її розміру та винних осіб», затвердженими наказом ЦУ СБ України від 20 грудня 2019 року №1954, який прийнято на виконання вказаного закону.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Згідно висновку від 24 листопада 2020 року, реєстр. №3/9083, за результатами службового розслідування щодо фактів завдання економічної шкоди державі при отриманні Управлінням благодійної допомоги, затвердженого 25 листопада 2020 року начальником УСБУ в Івано-Франківській області, підполковником ОСОБА_1 порушено вимоги розділу ІІІ Дисциплінарного статуту, зокрема вимог статей 11, 16 (в частині обов`язку військовослужбовців дотримуватись законів, належного виконання службових обов`язків відповідно до займаної посади), статті 12 (в частині обов`язку військовослужбовців про все, що сталося з ними і стосується виконання службових обовязків доповідати своєму безпосередньому начальнику) та ст.4 (в частині обов`язку військовослужбовців дотримуватись законів, неухильно, сумлінно, точно та у встановлений строк виконувати вимоги військових статутів, накази командирів).

Крім того, комісія дійшла висновку про наявність в діях підполковника ОСОБА_1 окремих ознак корупційного діяння, передбаченого статтею 22 розділу IV Закону України «Про запобігання корупції», в частині порушення обмежень щодо використання службових повноважень чи службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі, використовувати в приватних інтересах товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., які були ним особисто отримані в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді, чи ознак службової недбалості, пов`язаної з неналежним виконанням обов`язків щодо обліку майна Калуського МВ УСБУ, вартістю 140092,50 грн., яке було ним особисто отримано в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді.

Як зазначено у висновку службового розслідування, згідно функціональних обов`язків, начальник Калуського МВ УСБУ підполковник ОСОБА_1 здійснював загальне керівництво відділу, організовував господарську діяльність міськвідділу (функціональні обов`язки від 20.03.2014 №369, від 05.06.2015 №519, від 23.05.2017 №801, від 16.03.2018 № 253).

"...В період 2016-2019 років головою інвентаризаційних комісій в Калуському МВ УСБУ був начальник Калуського МВ УСБУ підполковник ОСОБА_1 , про що свідчать відповідні інвентаризаційні описи (акт огляду 17.11.2020 №3/3958).

Під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей підполковник ОСОБА_1 в інвентаризаційних описах за 2016-2019 роки, будучи головою інвентаризаційних комісій та особою, відповідальною за збереження матеріальних цінностей, відображав власноручні розписки, з проставлянням особистого підпису та дати, про те, що до початку проведення інвентаризацій видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здані в бухгалтерію і всі матеріальні цінності, що надійшли на його відповідальність оприбутковані, а ті що вибули, списані. Усі цінності, пронумеровані в інвентаризаційних описах, перевірено комісією в натурі за його присутності та внесені в опис, у зв`язку з чим претензій до інвентаризаційних комісій він не мав (розписки від 30.11.2016, 27.11.2017, 30.11.2017, 27.11.2018. 30.11.2018. 10.10.2019, 22.10.2019).

На думку комісії, вину підполковника ОСОБА_1 в заподіянні державі шкоди в розмірі 140092,50 грн. (сто сорок тисяч дев 'яносто дві гривні копійок) доведено. Ним особисто отримувались відповідні товарно-матеріальні цінності, про що вказують документальні матеріали (інформаційне повідомлення Калуської міської ради від 11.11.2020, №3372 від 17.11.2020, інформаційне повідомлення Калуської районної ради від 30.10.2020, №3371 від 17.11.2020, інформаційне повідомлення Калуської районної ради від 11.11.2020, №3370 від 17.11.2020). При цьому, зафіксовано фактичну відсутність вказаних товарно-матеріальних цінностей в Калуському МВ УСБУ, а також документального підтвердження їх обліку, використання, зберігання чи списання (акт огляду документальних матеріалів щодо обліку грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які безоплатно надані органами державної влади та місцевого самоврядування області для потреб УСБУ в Івано-Франківській області в період 2014-2020 років від 17.11.2020 №3/3958, акт огляду майна Калуського MB УСБУ від 11.11.2020 №3/3957).

Згідно, інформаційного повідомлення Калуської районної ради від 11.11.2020 (№3370 від 17.11.2020) та довідки про бесіду з головою Калуської районної ради ОСОБА_3 (довідка про бесіду від 11.11.2020 №3/3955), встановлено, що в 2019 році акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, а саме канцелярських товарів, вартістю 10000 грн. (згідно накладної від 26.07.2019 №28), а також запасних частин та розхідних матеріалів для автомобіля, вартістю 10000 грн. (згідно накладної від 09.12.2019 №316) були передані, на той час, начальнику Калуського MB УСБУ ОСОБА_1 , для підпису та не повернуті по даний час до Калуської районної ради, що може свідчити про спробу приховування ним факту отримання товарно-матеріальних інностей, загальною вартістю 20000 грн.

В ході бесіди з старшим оперуповноваженим Калуського MB УСБУ підполковником ОСОБА_4 (довідка про бесіду від 11.11.2020 №3/3956), отримано інформацію про факт телефонної розмови (точної дати не встановлено), в якій начальник Калуського MB УСБУ ОСОБА_1 повідомив підполковника ОСОБА_4 , що ТМЦ (отримані Калуським MB УСБУ віповідно до рішення Калуської районної ради від 12.04.2018 №217-17, вартістю 20000 грн.), він особисто передав у фінансовий відділ УСБУ в Івано- Франківській області. Ця інформація суперечить свідченням підполковника ОСОБА_1 (довідка про бесіду від 13.11.2020 №3/3959), який стверджує, що документи на товарно-матеріальні цінності, отримані від органів місцевого самоврядування, для постановки майна на облік в УСБУ в Івано-Франківській області, він надсилав поштою.

Водночас про спростування свідчень підполковника ОСОБА_1 щодо надсилання поштою на адресу УСБУ в Івано-Франківській області документів для обліку ТМЦ, може свідчити той факт, що в ході огляду відповідних документальних матеріалів Управління, надходження з Калуського MB УСБУ відповідних документів не підтвердилось (акт огляду від 17.11.2020 №3/3958).

В процесі бесіди, підполковник ОСОБА_1 надавав суперечливі свідчення (довідка про бесіду від 13.11.2020 №3/3959), зокрема, щодо використання службового автотранспорту. Зокрема, ним стверджується про щоденне використання службового автотранспорту. Проте, за даними обліку ФВ УСБУ в Івано-Франківській області (акт огляду від 17.11.2020 №3/3958) в період з березня 2016 року до лютого 2018 року, включно, подорожні листи для даного службового автомобіля Калуським MB УСБУ, марки Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , не оформлялись. Витрати паливо-мастильних матеріалів для забезпечення його експлуатації не здійснювались.

Крім цього, на питання щодо причин відсутності ТМЦ та їх обліку підполковник ОСОБА_1 пояснити не зміг (довідка про бесіду віо 13.11.2020 №3/3959). Вказав, що всі отримані ним ТМЦ використовувались для потреб очолюваного ним Калуського MB УСБУ, проте документального підтвердження цього, в ході службового розсідування комісією не зафіксовано....".

Також, відповідно до висновку за результатами службового розслідування визнано встановленим та доведеним факт отримання ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей відповідно до рішення Калуської районної ради від 27.07.2017 №151-10 згідно акту-приймання передачі від 20.11.2017. Однак, зазначене рішення Калуської районної ради стосується лише питань перерозподілу бюджету та не містить жодної інформації про передачу УСБУ в Івано-Франківській області або Калуському міському відділу жодних товарно- матеріальних цінностей. Сам акт приймання-передачі містить лише ствердження факту прийняття запасних частин для проведення ремонту легкового автомобіля на загальну суму 20 000 грн. Інформації про те, які саме запасні частини були отримані ОСОБА_1 , акт приймання-передчі не містить. В акті зазначено, що до нього долучено копію накладної на придбання запасних частин, однак не зазначено її реквізити.

Також, визнано встановленим та доведеним факт отримання ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей відповідно до рішення Калуської районної ради від 21.07.2019 №299-21 згідно акту-приймання передачі від 16.04.2019. Однак, зазначення рішення Калуської районної ради також стосується лише питань перерозподілу бюджету та не містить жодної інформації про передачу УСБУ в Івано-Франківській області або Калуському міському відділу жодних товарно- матеріальних цінностей. Саме зазначене рішення було прийнято 21.02.2019, а не 21.07.2019. Сам акт приймання-передачі містить лише ствердження факту прийняття запасних частин для проведення ремонту легкового автомобіля на загальну суму 20 000 грн. Інформації про те, які саме запасні частини були отримані ОСОБА_1 , акт приймання-передчі не містить. В акті зазначено, що до нього долучено копію накладної на придбання запасних частин, однак не зазначено її реквізити.

Комісією також визнано встановленим та доведеним факт отримання ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей відповідно до рішення Калуської районної ради від 22.06.2019 №329-23 згідно акту-приймання передачі. Однак, рішення Калуської рішення Калуської районної ради з таким реквізитами суду не надано, як і акту приймання передачі канцелярських виробів на суму 10 000 гривень. Факт отримання ОСОБА_1 зазначених товарно-матеріальних цінностей відомий лише зі слів заступника голови Калуської районної ради ОСОБА_3 .

Аналогічно вищенаведеному, комісією визнано встановленим та доведеним факт отримання ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей відповідно до рішення Калуської районної ради від 05.12.2019 №380-30 згідно акту-приймання передачі. Однак, зазначене рішення Калуської районної ради стосується лише питань перерозподілу бюджету та не містить жодної інформації про передачу УСБУ в Івано-Франківській області або Калуському міському відділу жодних товарно-матеріальних цінностей. Акту приймання передачі запасних частин на суму 10 000 гривень до суду не надно. Факт отримання ОСОБА_1 зазначених товарно-матеріальних цінностей відомий лише зі слів заступника голови Калуської районної ради ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» надано наступне визначення матеріальної відповідальності:

4) матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 вказаного Закону пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» термін "військове майно", що застосовується в цьому Законі, вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", а саме - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до наведеної ст. 1 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб" за шкоду, завдану державі" інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти.

Таким чином, виходячи з наведених визначень обов`язковою умовою застосування матеріальної відповідальності військовослужбовця є завдання шкоди військовому або іншому майну, до якого відноситься державне нерухоме та рухоме майно, майно залучене під час мобілізації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про службу безпеки України» фінансування, матеріально-технічне та соціально-побутове забезпечення Служби безпеки України здійснюється Кабінетом Міністрів України у порядку, визначеному Верховною Радою України, за рахунок коштів державного бюджету України.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Органи місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування сприяють Службі безпеки України, її органам і підрозділам у вирішенні житлових та інших соціально-побутових проблем, забезпеченні транспортом і зв`язком.

У висновках за результатами службового розслідування комісія підтверджує той факт, що ОСОБА_1 особисто отримував відповідні товарно-матеріальні цінності у Калуській районній раді та Калуській міській раді, але на облік до Калуського МВ УСБУ вказані товарно-матеріальні цінності поставлені не були, у відділі фактично відсутні.

Тобто, вказане свідчить про те, що передані ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності від Калуської районної ради та Калуської міської ради були майном територіальної громади, бо передавались позивачу за первинними документами. Але в подальшому, вказані товарно-матеріальні цінності у розпорядження Калуського МВ УСБУ не були передані (не поставлені на облік), а тому правовий режим вказаного майна не набув статусу державного, військового чи іншого майна, залученого під час мобілізації.

Відтак, застосовувати положення Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в даному випадку є безпідставним.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб" розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.

Враховуючи той факт, що отримані позивачем товарно-матеріальні цінності так і не були поставлені на облік до УСБУ в Івано-Франківській області, то визначити розмір завданої шкоди на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності, було неможливим.

Відомостей про те, що комісією для визначення розміру заподіяної шкоди залучались суб`єкти оціночної діяльності матеріали службового розслідування не містять.

Отже, розмір шкоди за результатами службового розслідування визначений всупереч положень чинного законодавства та не може вважатись достовірним.

Щодо тверджень комісії про те, що своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 5, розділу І, пунктів 6, 12 розділу II Положення 879, що призвело до завдання шкоди державі, оскільки, безпідставно використовував на свій особистий розсуд товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., отримані від органів місцевого самоврядування, суд зауважує наступне.

Відповідно до п.5 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань (далі Положення № 879), інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Положення 879 матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані.

Відповідно до п.12 розділу II Положення 879 якщо матеріально відповідальні особи виявлять після інвентаризації помилки в інвентаризаційних описах, вони повинні негайно (до відкриття складу) заявити про це інвентаризаційній комісії (робочій інвентаризаційній комісії), яка після перевірки вказаних фактів та їх підтвердження проводить виправлення помилок.

Стверджуючи про порушення позивачем вимог Положення 879 комісія у висновку за результатами службового розслідування знову ж таки не врахувала того факту, що майно отримане ОСОБА_1 не було передано та поставлено на облік до Калуського МВ УСБУ, а тому це не призвело до завдання шкоди державі.

Відповідно до ч, 1,2 ст. 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб" підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

В даному випадку, відсутня така складова правопорушення як "шкода", яка завдана військовому чи іншому державному майну.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для застосування матеріальної відповідальності до позивача в даному випадку не було.

Відтак, суд доходить висновку про необгрунтованість наказу начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №810-ос/дск від 15 грудня 2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (69011, м.Запоріжжя, вул. Олексаидрівська, 62, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15, ) про визнання протиправним та скасування наказу, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №810-ос/дск від 15 грудня 2020 року «Про притягнення до матеріальної відповідальності».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 13.09.2021.

Суддя Л.Я. Максименко