Справа № 640/11384/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Файдюка Віталія Васильовича, суддів Земляної Галини Володимирівни та Мєзєнцева Євгена Ігоровича у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у не виконанні приписів абз. 3 п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, під час реєстрації 17 березня 2021 року в автоматизованій системи виконавчого провадження виконавчого листа №826/13688/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 11 березня 2021 року;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження скановану копію виконавчого листа №826/13688/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 11 березня 2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у не виконанні приписів абз. 2 п. 2 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, та не внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема, сканованої копії заяви ОСОБА_1 від 06 березня 2021 року про примусове виконання рішення;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження скановану копію заяви ОСОБА_1 від 06 березня 2021 року про примусове виконання рішення, відповідно до вимог абз. 2 п. 2 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни, яка полягає у не зазначені у постанові від 19 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64866611 розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України привести п. 3 резолютивної частини постанови від 19 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64866611 у відповідність до вимог положень абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12 квітня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64866611.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12 квітня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №64866611.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження на 12 серпня 2021 року.

Разом з тим, 04 серпня 2021 року Міністерством юстиції України до Окружного адміністративного суду міста Києва також було подано апеляційну скаргу на рішення від 06 липня 2021 року. Шостий апеляційний адміністративний суд вказану скаргу отримав 05 серпня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у зв`язку з несплатою судового збору було залишено без руху та встановлено апелянту п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали протягом якого мають бути усунуті недоліки апеляційної скарги.

Вказана ухвала отримана відповідачем 10 серпня 2021 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення. Тобто, строк, протягом якого мають бути усунуті визначені судом недоліки апеляційної скарги, встановлено до 16 серпня 2021 року.

Між тим. в період з 16 серпня 2021 року по 03 вересня 2021 року суддя Файдюк В.В. перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з чим рух по справах, що перебували у його провадженні, не здійснювався.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року (перший робочій день після відпустки) відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження на 14 вересня 2021 року

10 вересня 2021 року через канцелярію суду позивачем було подано заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді В.В. Файдюка, суддів Г.В. Земляної, Є.І. Мєзєнцева.

Заява обґрунтована тим, що у позивача виникли сумніви у неупередженості суддів суду апеляційної інстанції при розгляді даної справи, оскільки дана колегія суддів колегія не розглянула клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку на апеляційне оскарження, не дослідила матеріали справи та не встановила справжню дату одержання відповідачем спірного рішення суду, яка свідчить про те, що у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження слід було відмовити. Крім того, суд не звернув уваги на те, що апеляційна скарга підписана особою, право на адвокатську діяльність якої зупинено згідно п. 1 ч.1 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 05 грудня 2018 року, а отже ця особа не може бути представником Міністерства юстиції України у справі № 640/11384/21. Також ця особа не може бути самопредставником Міністерства юстиції України, оскільки інститут самопредставництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва. Однак, за інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повноваження Приступи О.О. представляти інтереси Міністерства юстиції України є обмеженими в частині відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди, що свідчить про право підписанта апеляційної скарги діяти в межах повноважень, передбачених інститутом представництва, а не інституту само представництва. Таким чином, суд мав повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. Також судом не було звернуто уваги на те, що відповідач мав усунути недоліки апеляційної скарги до 16 серпня 2021 року або звернутися до суду з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх усунити у встановлений судом строк. Разом з тим, відповідач у строк, встановлений судом, не усунув недоліки апеляційної скарги, а суд ніяким чином на це не відреагував. Також суд відмовився повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи № 640/11384/21 у порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, та самоправно вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

З урахуванням наведених обставин позивач дійшов висновку, що суд систематично надає відповідачу привілеї чи переваги, що є підставою для заявлення відводу.

Розглядаючи заяву про відвід, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Разом з тим, частиною 4 вказаної норми визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання про поновлення відповідачу пропущеного строку звернення до суду вирішувалося судом при відкритті провадження, однак, не було відображено в ухвалі про відкриття провадження. Між тим, дана обставина не спростовує того, що апелянтом було заявлено відповідне клопотання, а судом наведені в ньому причини визнані поважними, внаслідок чого власне і було винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Щодо твердження позивача про те, що скарга підписана не уповноваженою особою, внаслідок чого суд мав повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, то слід зазначити, що статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яка визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Так, згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приступа О.О. є підписантом Міністерства юстиції України та діє в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень.

Щодо твердження позивача про те, що відповідач невчасно усунув недоліки апеляційної скарги, то слід зазначити, що КАС України не передбачає такої підстави для повернення апеляційної скарги. Крім того, повернення апеляційної скарги у зв`язку з дводенним пропуском строку, встановленого для усунення недоліків скарги, було б надмірним формалізмом з боку суду та порушувало би право особи на доступ до правосуддя. Та, частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29). Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»). Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Щодо твердження позивача про те, що суд відмовився повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи № 640/11384/21 у порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, та самоправно вирішив розглянути справу у письмовому провадженні, то слід зазначити, що призначення справи до розгляду у письмовому провадженні є безпосереднім правом суду, визначеним статтею 311 КАС України, та жодним чином не може свідчити про упередженість суддів. Окремо слід звернути увагу, що в суді першої інстанції розгляд даної справи також здійснювався у письмовому провадженні.

Так, згідно з приписами п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Крім того, у відповідності з вимогами статті 268 КАС України процесуальні документи направлялися позивачу на електронну пошту, вказану ним в апеляційній скарзі.

Відтак, суд вважає, що зазначені вище доводи заяви є лише припущенням апелянта щодо упередженості колегії суддів, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами. Крім того, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, а також необізнаність сторони з наявними матеріалами справи не може бути підставою для відводу.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Таким чином, наведені позивачем підстави для відводу колегії суддів не передбачені статями 36, 37 КАС України, не підтверджені жодним чином, а відтак заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки розгляд справи призначено на 14 вересня 2021 року, а заява про відвід надійшла до суду 10 вересня 2021 року, тобто, пізніше ніж за три робочі дні до засідання, то відвід вирішується судом, що розглядає справу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 40, 41, 325, 328 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Файдюка Віталія Васильовича, суддів Земляної Галини Володимирівни та Мєзєнцева Євгена Ігоровича - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев