Справа № 120/1890/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 серпня 2021 р. Справа № 120/1890/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судових засідань: Компанієць Р.Р.

представника позивача та представника відповідача за зустрічним позовом: Бурки М.В.

представника відповідача та представника позивача за зустрічним позовом: Зінченка А.А.

розглянувши у відкритому судовому за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 293971,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору в загальній сумі 293971,71 грн, яку відповідач не сплачує. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Дана заборгованість виникла у зв`язку з не сплатою ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого ним як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням та з військового збору.

Ухвалою від 24.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу подати відзив. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.04.2021 ОСОБА_1 , подала до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 28.02.2019, які винесені на підставі Акту перевірки податкового органу, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме донараховано податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.

Основним мотивом зустрічного позову є те, що курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Ухвалою суду від 26.04.2021 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №120/1890/21-а. Об`єднано в одне провадження вимоги про стягнення з ОСОБА_1 293971,71 грн у рахунок погашення податкового боргу та про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень форми № та № від 28.02.2019 року. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

14.05.2021 від Головного управління ДПС надійшов відзив на зустрічний позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог, зазначивши, що податковим органом проведено документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Відповідно до даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ОСОБА_1 отримала як додаткове благо оподатковувані доходи (ознака 126) у сумі 1004847,97 грн, однак їх не задекларувала, податок з доходів та військовий збір з даної суми не сплатив. Тому, прийняті податковим органом оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними і не підлягають скасуванню.

Ухвалами суду від 15.06.2021, 19.07.2021 підготовче судове засідання відкладено.

28.07.2021 на адресу суду надійшли додаткові пояснення Головного управління ДПС, відповідно яких зазначив, що основна сума боргу станом на дату зміни валюти (28.07.2016 року) складає 1004847,97 грн (40493,00 доларів США х 24,81535 грн офіційний курс Національного банку України), сума станом на 01.01.2014 складає 323660,55 грн (40493,00 доларів США х 7,993 грн офіційний курс Національного банку України) різниця відповідно до якого сума не вважається податковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу складає - 681187,42 грн, тобто якщо відповідно до матеріалів які надані до суду, сума основного боргу складає 1004847,97 грн, не підлягає оподаткуванню 681187,42 грн, то 1004847,97 грн - 681187,42 грн = 323660,55 грн.

Враховуючи вищевикладене сума, яка підлягає оподаткуванню складає 323660,55 грн.

Відповідно: розрахунок податку на доходи фізичних осіб 323660,55 грн х 18% = 58258,899 грн; розрахунок військового збору 323660,55 грн х 1,5% = 4854,9 грн.

Отже, на думку представника Головного управління ДПС, розрахунок сум податкових зобов`язань необхідно розраховувати з суми 323660,55 грн.

В судовому засіданні 28.07.2021 оголошено перерву.

Ухвалою суду від 04.08.2021 підготовче судове засідання відкладено.

Ухвалою суду від 17.08.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 30.08.2021 представник Головного управління ДПС у Вінницькій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору.

Представник позивача заперечував щодо такого стягнення, натомість просив задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 28.02.2019 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких цей борг і виник.

15.08.2007 між ОСОБА_1 АКБ «Правекс - Банк» було укладено кредитний договір № 5676-001/07Р, відповідно до якого було надано кредит в іноземні валюті у сумі 50000 доларів США на споживчі цілі.

28.07.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ комерційний банк Правекс- Банк укладено Договір про прощення частини боргу за Кредитним Договором №5676-001/07Р від 15.08.2007 року.

Станом на 28.07.2016 року, відповідно до положень п. 1. Договору про прощення боргу, підтверджено загальну заборгованість ОСОБА_1 перед Банком в сумі 58334,76 доларів США, з яких:

1) непогашений кредит - 40493,00 доларів США;

2) несплачені відсотки за користування кредитом -17841,76 доларів США.

Згідно п. 3 додаткового договору внесено зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: позичальник бере на себе зобов`язання у строк до 28.07.2016 здійснити погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14550 доларів США.

До 28 липня 2016 року на виконання умов Договору про прощення боргу ОСОБА_1 здійснено оплату вищезазначеної заборгованості в сумі 363239,69 грн, що згідно з випискою з банку за офіційним курсом НБУ станом на 2016 рік еквівалентно 14550 доларів США.

З метою перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ Правекс Банк" за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку.

Перевіркою встановлені порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :

п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 р на суму 180872,63 грн.

п.п. 1.2, 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, у результаті чого визначено суму військового збору за результатами 2016 року на суму 15072,72 грн.

На підставі висновків перевірки, контролюючим органом прийнято податкові - повідомлення рішення від 28.02.2019 року № про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010500) на загальну суму 226090,79 грн (основний платіж 180872,63 грн, штрафна санкція - 45218,16 грн) та від 28.02.2019 року № про збільшення суми податкового зобов`язання з військового збору (код платежу 11011000) на загальну суму 18840,90 грн (основний платіж 15072,72 грн, штрафна санкція - 3768,18 грн).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (надалі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпункту 49.18.4 пункту 49.18, статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пункту 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до статті 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України).

Згідно з абзацами 2 та 3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до положень пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" № 321-VIII від 09.04.2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу 1 цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року».

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Таким чином, у випадку прощення боргу по відношенню до вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України діє спеціальна норма пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Їх застосування виключає наявність податкового правопорушення, передбаченого абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, а відтак зумовлює безпідставність висновків податкового органу про збільшення загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування іншими податками.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновків, що у даному конкретному випадку анульована (прощена) позивачу по кредитному договору сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), при цьому на анульовану банком суму поширюється положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Так, 28.07.2016 між сторонами укладено Договір про прощення частини боргу за кредитним договором №№5676-001/07Р від 15.08.2007, за умовами якого сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 14550 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 28.07.2016. У разі належного виконання позичальником умов щодо погашення заборгованості і вказаний строк, залишкова заборгованість в сумі 39284,76 доларів США (еквівалентно 993326,94 гривні) підлягає анулюванню (прощенню).

При цьому, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року, становить 1035447,99 грн (58334,76 дол. США (основна загальна сума боргу)*25,6522 (курс на дату зміни валюти та погашення) 58334,76 дол. США (основна загальна сума боргу)*7,99 (курс станом на 01.01.2014 року).

При цьому, Банком було анульовано (прощено) борг у розмірі 39284,76 дол. США, що в еквівалентів по курсу НБУ на день укладення Додаткового договору складає 993326,94 гривень, тобто різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою ніж сума боргу, що прощена Банком позивачу, тому відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

Більше того, навіть у разі якщо б в даному випадку не підлягав застосуванню пункт 8 підрозділу І розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковим органом невірно розраховано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, і як наслідок, суми податкового боргу.

Так, відповідно наданого представником Головного управління ДПС розрахунку суми податків і зборів, зазначено суму, яка підлягає оподаткуванню 323660,55 грн, відповідно з неї податок на доходи фізичних осіб становить 58258,899 грн та військовий збір - 4854,9 грн.

Проте, відповідно податкових-повідомлень рішень від 28.02.2019 року № та № контролюючим органом визначено суму з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010500) 226090,79 грн, де основний платіж 180872,63 грн та штрафна санкція - 45218.16 грн та військового збору (код платежу 11011000) на загальну суму 18840,90 грн, де основний платіж 15072,72 грн, штрафна санкція 3768,18 грн.

Відтак, суми грошових зобов`язань ОСОБА_1 з ПДФО та військового збору були визначені помилково та істотно завищені.

Суд зазначає, що саме Головне управління ДПС у Вінницькій області здійснює податковий контроль і саме на нього, як контролюючий орган, державою покладено функції щодо здійснення контролю за правильністю нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів. З цією метою відповідач наділений повноваженнями, які дають йому змогу в повному обсязі забезпечувати здійснення податкового контролю та вживати усіх необхідних для цього заходів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, щодо протиправності визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту), у зв`язку з чим, податкові повідомлення-рішення № та № від 28.02.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовних вимог за первісним позовом, суд зазначає таке.

Сума податкового боргу, яка визначена позивачем за первісним позовом та підлягала стягненню з відповідача за первісним позовом, складається із сум, які визначені податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 28.02.20195, нарахованих за податок на доходи фізичних осіб та військовим збором. Оскільки судом вказані податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані, відповідно відсутні суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та адміністративних штрафів, визначені цими рішеннями. У зв`язку з цим відсутні також підстави для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За змістом частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Вінницькій області необхідно відмовити. Разом з тим, зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 28.02.2019 та № від 28.02.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області судовий збір у сумі 2904 (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

ОСОБА_1 (пров. Павла Чубинського, 13, м. Тульчин, Тульчинський район, Вінницька область, РНОКПП НОМЕР_1 )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 09.09.2021.

Суддя Мультян Марина Бондівна