Справа № 440/5671/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5671/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5671/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Подільської районної у м.Полтаві ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Подільської районної у м.Полтаві ради (надалі - відповідач, Управління), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, зобов`язавши Управління встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни згідно з пунктом "а" статті 20 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції Закону від 23.04.2021.
Мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак відповідач неправильно застосував останній закон, яким регулюються спірні правовідносини, внаслідок чого неправомірно відмовив у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав. Зазначив, що при визначенні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни необхідно з`ясувати саму причину інвалідності та чи пов`язана вона з виконанням обов`язків військової служби в контексті ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (під час воєнних дій), адже в іншому випадку особа не може отримати відповідний статус. Так, ОСОБА_1 не належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, оскільки отримав травму головного мозку в автоаварії при виконанні обов`язків військової служби на навчальних зборах студентів у військах. Водночас особами з інвалідністю внаслідок війни є виключно особи з числа військовослужбовців діючої армії та інші, які одержали інвалідність під час захисту Батьківщини, або ж виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з перебуванням на фронті в районі воєнних дій, та ін. (а.с. 25-29).
У відповіді на відзив позивач зазначив, що не погоджується із застосуванням відповідачем Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки він є особою з інвалідністю з числа військовослужбовців та має право на пенсію на підставі пункту "а" статті 20 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 23.04.2021, оскільки отримав травми при виконанні обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, доданою до матеріалів позовної заяви (а.с. 44).
У запереченнях відповідач, окрім вже наведеного у відзиві на позов, вважає неправомірним посилання ОСОБА_1 на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки такий визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, тоді як позивач звернувся до Управління із заявою про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, що врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с. 47-51).
Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 звільнений з дійсної військової служби в Збройних Силах СРСР у відставку, що підтверджується витягом з послужного списку від 21.07.2020 (а.с. 34).
Відповідно до свідоцтва про хворобу №226 від 17.01.1990 виданого військово-лікарською комісією психоневрологічних відділень 289 окружного військового госпіталя ОСОБА_1 , який проходив службу на військовій кафедрі Каунасского політехнічного інституту, 24.09.1981 ОСОБА_1 отримав закриту травму головного мозку в автоаварії при виконанні обов`язків військової служби на навчальних зборах студентів у військах (довідка командира в/ч від 15.10.1981 №2/14). Діагноз: травма: "наслідки закритої травми головного мозку з частини епілептиформними нападами та окремими органічними нападами" - так, отримана при виконанні обов`язків військової служби. Захворювання: "Виразкова хвороба в фазі ремісії. Рубцово-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення функцій" - так, отримана в період проходження військової служби (с. 33).
Довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААВ №107180 свідчить про те, що ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено другу групу інвалідності з 16.03.2021 - травма, так, отримана при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 9).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 01.04.2021 про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни за вищеозначеними документами (а.с. 16).
Листом Управління від 23.04.2021 №07-2220 позивачу повідомлено про відсутність підстав у наданні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни у зв`язку з тим, що згідно довідки МСЕК травма, так, отримана при виконанні обов`язків військової служби, але в свідоцтві про хворобу вказано, що ця травма отримана на учбових зборах студентів в військах, отже, травма не пов`язана з перебуванням на фронті в інший період та неможливе для застосування ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с. 22).
Не погодившись із правомірністю такої відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правовий статус ветеранів війни визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі - Закон №3551-XII).
Згідно зі ст. 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Статтею 7 Закону №3551-XII визначено осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Так, відповідно до частини першої статті 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Частиною другою статті 7 Закону №3551-XIІ передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:
1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;
2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;
4) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних: у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, а з 1 грудня 2014 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;
5) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю від зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;
6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року;
7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах;
8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941 - 1945 років і стали особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;
9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;
10) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (далі - Революція Гідності), та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року.
11) військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
12) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
13) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Аналіз вищенаведеної норми Закону свідчить на користь висновку про те, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема особи з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) у зв`язку із захистом Батьківщини, перебуванням на фронті або участю в бойових діях у мирний час.
Як видно з матеріалів справи довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААВ №107180 підтверджується факт встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності з 16.03.2021 - травма, так, отримана при виконанні обов`язків військової служби.
Позивач стверджує, що до правовідносин з приводу встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідач має застосуватися пункт "а" статті 20 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки він є пенсіонером, особою з інвалідністю з числа військовослужбовців та має право на пенсію за цим Законом. До того ж, він отримав травму при виконанні обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК.
Відповідач такі доводи позивача заперечував з тих підстав, що на правовідносини з приводу встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни вказаний позивачем Закон не поширюється.
Аналізуючи спір в окресленій сторонами площині суд зазначає, що за змістом статті 20 розділу ІІІ "Пенсії по інвалідності" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ця норма встановлює причини інвалідності, а не порядок встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, який у свою чергу врегульовано нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
До того ж, як видно і із самої назви Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", такий визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців.
Відмовляючи ОСОБА_1 у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідач зазначив про відсутність підстав для цього.
У відзиві відповідач додав, що інвалідність набута позивачем у мирний час, а не під час бойових дій.
У зв`язку з цим суд зауважує, що для надання особі статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до вищенаведених норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідною є наявність таких умов як отримання військовослужбовцем інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що були одержані під час захисту Батьківщини та/або виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті, а також з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Матеріали ж справи свідчать про те, що інвалідність позивача настала внаслідок травми, отриманої при виконанні поточних обов`язків військової служби у мирний час, що виключає можливість надання йому статусу особи з інвалідністю саме внаслідок війни.
Разом з цим суд зазначає, що віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до ст. 7 Закону №3551-XII безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 цього ж Закону, згідно з частиною першою якої ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
Тож визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до "осіб з інвалідністю внаслідок війни" за змістом Закону №3551-XII є те, що наданню особі такого статусу передує доведення факту безпосередньої участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
З урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд не знаходить правових підстав для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки травма, яку той отримав та внаслідок якої встановлено інвалідність, не пов`язана з його участю у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
Аналогічну позицію сформулював Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.08.2021 у справі №440/2138/21.
Враховуючи той факт, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби у розумінні ст. 7 Закону №3551-XII, натомість одержана внаслідок виконання поточних службових обов`язків у мирний час, то ОСОБА_1 не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.
Відтак у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради (вул. Анатолія Кукоби, 39, м. Полтава, 36022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Є.Б. Супрун