Справа № 260/364/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року м. Ужгород№ 260/364/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Гулай М.В.

та осіб, які беруть участь у судовому засіданні:

представника позивача - Горболис О.А.

представника відповідача 1 - не з`явився;

представник відповідача 2 - Блага О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК" до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20 листопада 2019 року № 000183505.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим органом не доведено факту порушення ТОВ "ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК" в частині роздрібної торгівлі пальним без ліцензії, а тому прийняте на підставі незаконної перевірки рішення про застосування фінансових санкцій, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Вказує на те, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області безпідставно та необґрунтовано було прийнято податкове повідомлення - рішення без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без жодного доказу реалізації пального та з порушенням норм діючого законодавства. Разом з тим, звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні у вигляді штрафу на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, яким передбачено відповідальність суб`єкта господарювання за сплату сум акцизного податку та податку на додану вартість шляхом взаємних заліків, зустрічних зобов`язань, векселями, в тому числі казначейськими, та в інших формах, які не передбачають сплату таких платежів коштами, - у розмірі вартості відвантаженої продукції. Проте, вказані питання не були предметом фактичної перевірки, а тому у відповідача були відсутні підстави для посилання в оскаржуваному рішенні на вказану норму, що також свідчить про необґрунтованість вказаного рішення суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження.

15 квітня 2020 року Головним управлінням ДПС у Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що таке проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, зокрема вказує на те, що фактичною перевіркою встановлено факт реалізації паливо мастильних матеріалів, а саме газ в період з 01 липня 2019 року по 19 липня 2019 року на загальну суму 65 728,08 грн., без одержання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Факти наявних порушень підтверджуються періодичними скороченими звітами ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК". До перевірки представлено ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним 19 липня 2019 року № 1900250 терміном дії з 19 липня 2019 року по 19 липня 2024 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

03 грудня 2020 року представником позивача подано додаткові пояснення по даній справі, із змісту яких вбачається, що просить врахувати практику ВС у справ 580/1550/20 від 01 грудня 2020 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задоволити позов, з мотивів наведених позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечила, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Закарпатській області на підстав пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України , наказу ГУ ДФС у Закарпатській області від 09.09.2019 № 62 та направлення ГУ ДПС у Закарпатській області від 22 жовтня 2019 № 428/05-05, № 429/05-05, 430/05-05 здійснена фактична перевірка АЗС за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клячаново, вул. Мукачівська, 135, в якому здійснює діяльність ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК", за результатами якої складено акт від 31 жовтня 2019 року№ 0138/16/09/РРО/41720377.

Із матеріалів справи вбачається, що оператору АЗС ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК" Химинець Степану Степановичу 22 жовтня 2019 року пред`явлено направлення на проведення фактичної перевірки.

Фактичною перевіркою встановлено факт реалізації паливо мастильних матеріалів, а саме газ (пропан - бутан) в період з 01 липня 2019 року по 19 липня 2019 року на загальну суму 65 728,08 грн. без одержання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, про що складено акт від 31 жовтня 2019 року № 0138/16/09/РРО/41720377.

На підставі вказаного акту перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення № від 20 листопада 2019 року, згідно з яким застосовані до ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК" фінансові санкції у сумі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявної ліцензії.

Вказане податкове повідомлення - рішення позивачем було оскаржено до ДПС України, за результатами якого, прийнято рішення № 2947/6/99-00-08-05-06-06 від 23 січня 2020 року про залишення без змін вищевказаного податкового повідомлення -рішення, а скарги - без задоволення.

Позивач вважаючи податкове повідомлення - рішення № від 20 листопада 2019 року, згідно з яким застосовані до ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК" фінансові санкції у сумі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявної ліцензії протиправним звернувся з позовом до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для застосування до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу, згідно з актом перевірки стало встановлення факту реалізації пального без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача вказує на те, що керівник ТОВ "Оптімус Рітейл ЗК" не був присутнім під час проведення спірної перевірки та отримання копій наказу та направлень на перевірку, документи не містять підпису керівника, його представника з зазначенням їх прізвища, ім`я, по батькові, посади та дату і часу ознайомлення з вказаними направленнями. У зв`язку з чим вказує на те, що податковим органом не доведено факту порушення ТОВ "ОПтімус Рітейл ЗК" в частині роздрібної торгівлі пальним без ліцензії, а тому прийняте на підставі незаконної перевірки рішення про застосування фінансових санкцій не може вважатися правомірним. Крім того , зазаначає, що

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу II ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки:

- непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення);

- оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Отже, для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальним є обставини щодо пред`явлення направлення або надіслання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які проводять розрахункові операції направлення, копії наказів та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на перевірку.

Проте, як встановлено судом, керівник ТОВ «Оптімус Рітейл ЗК» не був присутнім під час проведення перевірки та отримання копій наказів та направлень на проведення перевірки, документи не містять підпису керівника чи його посадової особи, з зазначенням їх прізвища, ім`я по батькові, посади, дати і часу ознайомлення з вказаним направленням, як це передбачено ПК України.

Таким чином, не виконання податковим органом в межах даних спірних правовідносин обов`язку щодо ознайомлення керівника ТОВ «Оптімус Рітейл ЗК», його уповноважених осіб з наказом про перевірку, відомостями про дату та місце фактичної перевірки до початку її проведення відповідно до ст. 80, 81 ПК України є такою, що проведена з порушенням вимог приписів ПК України.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема в постанові від 30 січня 2018 року у справі №821/1957/16.

Разом з тим, підставою для проведення фактичної перевірки, визначеної пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України є отримання у встановленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних товарів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 вересня 2020 року у справі №640/21536/19.

Так, суд вказує на те, що в наказі на проведення перевірки не вказана конкретні (фактичні) підстави призначення такої, а зазначено лише посилання на норми, що їх регулюють.

Враховуючи те, що наказ відповідача про проведення перевірки № 62 від 09 вересня 2019 року не містить посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки (крім посилань на норми, що їх регулюють), у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства та не містить доказів отримання його керівником підприємства чи уповноваженою особою, суд приходить до висновку, що така фактична перевірка проведена з порушенням вимог чинного податкового законодавства.

Що стосується оскаржуваного податкового повідомлення рішення, то суд вказує на наступне.

З 01 липня 2019 року набрали чинності норми Закону №481 щодо ліцензування оптової торгівлі пальним. З цієї дати оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Зважаючи на положення абзацу 4 п. 4 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст.8 Закону України №222-VII при запровадженні ліцензування оптової торгівлі пальним, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктам господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.

З метою реалізації положень Закону № 481 в частині внесених змін Законом №2628-VII, КМУ лише 19 червня 2019 року постановою № 545 (яка набрала чинності 01 липня 2019 року) п. 6 переліку органів ліцензування, затвердженого Постановою КМУ №609 від 05.08.2015 року виклав в новій редакції, доповнивши його новим видом ліцензійної діяльності, зокрема роздрібна та оптова торгівля пальним, зберігання пального, визначивши орган ліцензування ДФС, територіальні органи ДФС.

З матеріалів справи встановлено, що про можливість подати документи для отримання ліцензії з 12 червня 2019 року позивач дізнався з листа ДФС від 30 травня 2019 року № 170147/99-99-1201-01-17, при тому що фактично отримати ліцензію на здійснення оптової торгівлі пальним можливо було не раніше 01 липня 2019 року.

Таким чином, суд вказує на нечіткість врегулювання відносин, так як початок видачі ліцензії органом ліцензування та відповідальність за провадження оптової торгівлі пальним без ліцензії припадають на один день, що на думку суду є штучно створеною перешкодою в господарюванні платників податків.

Отже, зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності норм Закону № 2628 призвело б до зупинення діяльності позивача.

Зокрема, позивач мав 18 днів для відповідної заяви, в той час органу ліцензування Законом надано 20 днів на розгляд заяви про отримання ліцензії, що на думку суду є порушенням принципу належного упорядкування.

Разом з тим, зважаючи на положення абз. 4 п. 4 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 8 Закону №222-VIII при запровадженні ліцензування оптової торгівлі паливом, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності набирають чинності у строк необхідний для приведення суб`єктом господарювання своє діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття. Вказаний Строк визначений законом з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами.

Наведений двомісячний строк встановлений саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання.

Так, судом встановлено, що позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900250 (дата реєстрації 19 липня 2019 року, термін дії з 19 липня 2019 року по 19 липня 2024 року), а постанова КМУ, якою викладено в новій редакції перелік органів ліцензування, визначивши органом ліцензування ДФС набрала чинності 01 липня 2019 року, то двомісячний строк, встановлений абз. 4 п. 4 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про ліцензування видів діяльності» спливав 01 вересня 2019 року.

Враховуючи наведене, винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області податкове повідомлення рішення від 20 листопада 2019 року № 000183505 є протиправним та таким, що підлягає скасуваню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо винесення оскаржуваного повідомлення - рішення, позовні вимоги відповідають вимогам закону та обставинам справи, які підтверджено належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим позов слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК" до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000183505 від 20 листопада 2019 року Головного управління ДПС у Закарпатській області.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, код ЄДРПОУ ВП 44106694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК" (89623, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клячаново, вул. Мукачівська, буд. 135, код ЄДРПОУ - 41720377) судовий збір у розмірі 3750,00 (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) що сплачений згідно платіжного доручення № 10 від 25 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 червня 2021 року.

СуддяС.А. Гебеш