Справа № 400/7903/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 вересня 2021 р. № 400/7903/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:1: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, 54001, 2: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 13.08.2015 р. ВП № 45710796,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015 р. ВП № 45710796.

10 вересня 2021 року подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується, а також заборони відповідачам здійснювати виконавчі дії, направлені на стягнення коштів та майна боржника в рамках ВП № 45710796, до набрання рішенням по справі законної сили.

Заява мотивована тим, що про відкриття виконавчого провадження у 2014 році позивач не повідомлявся, сума виконавчого збору є завідомо завищеною, оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали, додані до неї, суд встановив, що заява про забезпечення позову належить частковому задоволенню виходячи з наступного:

Позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015 р. ВП № 45710796, згідно з якою з позивача стягується заборгованість у розмірі 86615,63 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За приписами ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позивач вважає, що наявні обидві підстави, визначені ч. 2 ст. 150 КАС України, для забезпечення позову.

Згідно з п. 2, 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, у тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд враховує принципи, що висловлені Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13.09.1989 р.

Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови не скасовує її чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до вирішення спору в даній справі.

Суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення заяви позивача в частині забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015 р. ВП № 45710796.

Наведене ж позивачем обґрунтування щодо очевидної протиправності оскаржуваної постанови потребує з`ясування обставин в адміністративній справі, з підтвердженням відповідними доказами і наданням оцінки аргументам учасників справи, що не може бути встановлено в межах розгляду заяви про забезпечення позову.

До того ж, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу забезпечення позову як заборони відповідачам вчиняти дії, направлені на стягнення коштів та майна боржника в рамках ВП № 45710796. Зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови є достатнім заходом для забезпечення прав позивача. В силу обов`язковості судових рішень відповідачі не матимуть правових підстав вчиняти дії, направлені на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015 р. ВП № 45710796. Позивач не надав будь-яких доказів того, що такі дії відповідачами вживаються.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що ухвалою від 13.09.2021 р. позовну заяву залишено без руху. Неусунення недоліків позовної заяви та подальше її повернення матимуть наслідком скасування заходів забезпечення позову на підставі п. 2 ч. 8 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст. 150-154 КАС України, адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 35065742) та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 43315529) про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Зупинити стягнення на підставі постанови Державної виконавчої служби Центрального району Миколаївського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 13.08.2015 р. ВП № 45710796 до набрання законної сили судовим рішенням.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала підписана суддею 13.09.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська