Справа № 320/2308/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Харченко С.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Справа № 320/2308/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної прокуратури України

про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказів

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Генерального прокурора від 29.05.2020 № 1392ц;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21.07.2020 № 1780ц;

3) визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, що виявилась у непоновлені позивача на посаді в Офісі Генерального прокурора на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 в адміністративній справі № 810/1385/17;

4) зобов`язати Генерального прокурора поновити позивача на посаді керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог своєї скарги апелянт посилається на те, що з позовною заявою в цій справі він звернувся на захист своїх прав після того, як вичерпав всі можливі, передбачені КАС України, способи захисту в іншій справі № 810/1385/17.

При цьому, апелянт зазначає, що кінцеве судове рішення у вказаній справі № 810/1385/17 ним було отримано 19.02.2021, а цей позов ним подано 26.02.2021, тобто в межах місячного строку звернення до суду.

Разом з тим, апелянт стверджує, що строк звернення до суду з цим позовом був пропущений ним з об`єктивних причин, які не залежали від його волевиявлення.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Офісом Генерального прокурора подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін та зазначає, що у справах з приводу проходження публічної служби встановлено місячний строк звернення до суду, який позивачем пропущено.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що процесуальний строк звернення особи до суду з адміністративним позовом у справах щодо публічної служби становить один місяць.

При цьому, при вирішенні питання щодо своєчасності звернення особи до суду з відповідним позовом належить встановити, на захист якого оспорюваного, невизнаного чи порушеного права звертається така особа, коли в неї виникли відповідні підстави для подання позовної заяви та коли їй стало про це відомо.

Разом з тим, КАС України регламентовано повноваження суду поновити особі строк звернення до суду з адміністративним позовом за наявності поважних причин його пропуску.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів установила, що позивач, на виконання ухвали суду про залишення його позовної заяви без руху, подав заяву про усунення недоліків, виклав у хронологічній послідовності відповідні обставини та зазначив, що він намагався захистити свої права через інститут судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 810/1385/17, але 19.02.2021 отримав остаточну ухвалу Верховного Суду, після чого звернувся з новим позовом на захист свого права.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, саме вказану дату 19.02.2021 позивач вважає датою, з якої слід обчислювати строк звернення до суду з цим позовом.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що метою подання позовної заяви в цій справі фактично є захист прав, які позивач вважає порушеними при виконанні судового рішення в іншій справі № 810/1385/17, та для відновлення яких ним було реалізовано відповідне процесуальне право на звернення в порядку інституту судового контролю, що не призвело, на його переконання, до справедливої сатисфакції, у зв`язку з чим та після чого він подав цей позов.

При цьому, судова колегія зазначає, що право на доступ до правосуддя є основоположним конституційним правом особи та регламентовано Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статтею 6.

У справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France») Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має Існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом, повернення позовної заяви та порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 13 вересня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: В.О. Аліменко

О.В. Карпушова