Справа № 420/6015/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6015/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська,19, м.Одеса, 65012) до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул..Приморська,1, с.Кароліно-Бугаз, Овідіопольський район, Одеська область, 67844) про визнання протиправним та скасування рішення від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)»,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту для юридичних осіб (код 12.01) у розмірі 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки землі;

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне, на території Кароліно-Бугазької сільської ради у постійному користуванні акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» знаходиться земельна ділянка на підставі державного акта на право постійного користування землею № II - ОД № 000018 від 27.06.1997.

Листом від 31.12.2020 № 574/02-07 відповідач повідомив позивача, що 27.10.2020 відбулась Перша сесія Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області VIII скликання, на якій набули повноваження новообрані депутати селищної ради та голова. Уся документація від Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області була передана до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Отже, Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є правонаступником Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Відповідач зауважив, оскаржуване рішення є чинним та обов`язковим до виконання.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» на території Кароліно-Бугазької сільської ради встановлено податок на майно (в частині плати за землю) на 2021 рік.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» вважає Рiшення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту для юридичних осіб (код 12.01) у розмірі 3,5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, протиправним, яке прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року вирішено адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по вказаній справі на « 10» серпня 2021 року о « 10» годині « 00» хвилин за участю сторін.

Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року закрити підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 10» вересня 2021 року о « 10» годині « 00» хвилин за участю сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

На території Кароліно-Бугазької сільської ради у постійному користуванні акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» знаходиться земельна ділянка на підставі державного акта на право постійного користування землею № II - ОД № 000018 від 27.06.1997.

Рішенням Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» на території Кароліно-Бугазької сільської ради встановлено податок на майно (в частині плати за землю) на 2021 рік.

Відповідно до пункту 12.01 додатку 2 до зазначеного рішення для земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту (код 12.01) встановлені ставки оподаткування земельним податком у розмірі 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) та у розмірі 3,5 відсотків від нормативної грошової оцінки за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Листом від 16.02.2021 № 04/68 Позивач в особі виробничого підрозділу служби колії «Одеська дистанція захисних лісонасаджень» філії «Одеська залізниця» звернувся до вiдповiдача з проханням внести зміни до оскаржуваного рішення відповідно до діючого податкового законодавства. Вiдповiдi надано не було.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» вважає Рiшення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту для юридичних осіб (код 12.01) у розмірі 3,5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, протиправним, яке прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції Кодексу чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

відповідно до статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме такий принцип гарантує забезпечення правого порядку в Україні.

Аналогічна правова норма щодо органів місцевого самоврядування закріплена у статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 21.05.1997 року (далі - Закон № 280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно із статтею 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 69 Закон № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

У відповідно до пункту 10.1.1 статті 10 Податкового кодексу України, земельний податок, як складова податку на майно, відноситься до місцевих податків і зборів.

Згідно з пунктом 27.1 статті 27 Податкового кодексу України, граничною ставкою податку визнається максимальний або мінімальний розмір ставки за певним податком, встановлений цим Кодексом.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що відповідно до пунктів 1,2 Постанови КМУ № 200 від 25 червня 2014 року, відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Кабінет Міністрів України постановив утворити публічне акціонерне товариство Українська залізниця (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком

Установити, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього: майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу; 100 відсотків акцій, що належать державі у статутному капіталі господарських товариств згідно з додатком 2; пакетів акцій (часток), що належать державі у статутному капіталі господарських товариств згідно з додатком 3, крім державних пакетів акцій (часток) спільного підприємства товариство з обмеженою відповідальністю Молдромукртранс (Республіка Молдова, м. Кишинів, вул. Дечебал, 2), транспортно-експедиційного акціонерного товариства ЕТРАНСА (Австрія, 1040 Відень, Аргентініенштрассе, 29/1.OG) та товариства з обмеженою відповідальністю Брайтшпур Планунгсгезельшафт мбХ (Австрія, 1010 Відень, Опернрінг, 9/7), що будуть внесені до статутного капіталу після здійснення заходів, передбачених підпунктом 2-1 пункту 6 цієї постанови, як додатковий внесок; права господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень (залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт); права постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

02 вересня 2015 року, постановою КМУ № 735 Питання акціонерного товариства Українська залізниця, затверджено статут акціонерного товариства Українська залізниця.

Відповідно до пунктів 1, 2 Статуту, Акціонерне товариство Українська залізниця (далі - товариство) є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту).

Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" підприємства залізничного транспорту загального користування - залізниці та державні підприємства, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Статтею 2 наведеного Закону передбачено особливості утворення Товариства, зокрема, ч.ч.3, 5 визначено, що Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Як встановлено судом раніше та вбачається з матеріалів справи Державними актами на право користування земельних ділянок підтверджено таке право користування Одеської залізниці земельними ділянками для обслуговування об`єктів на території Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Одеській області нормативно грошова оцінка земельних ділянок не проводилася.

При цьому, відповідно до статті 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

До земель транспорту на підставі статті 67 Земельного кодексу України належать землі, надані підприємствам установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про транспорт" до земель залізничного транспорту належать землі надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту. Цю норму підтверджує також і ст. 68 Земельного кодексу України, в якій зазначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням станціями та іншими будівлями. Землі залізничного транспорту повинні утримуватися у належному санітарному стані. Дана норма зазначена також у статті 6 Закону України Про залізничний транспорт.

Частиною 2 статті 73 Господарського кодексу України передбачено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини 5 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління АТ "Українська залізниця" є Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про фінансову реструктуризацію" державне підприємство - підприємство, що діє на основі державної власності, або підприємство, у статутному капіталі якого частка державної власності становить 50 і більше відсотків.

Таким чином, враховуючи, що АТ "Українська залізниця" є суб`єктом господарювання державної форми власності, до нього, як до постійного користувача земель залізничного транспорту та зв`язку, не може бути застосовано ставку земельного податку в розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки на земельні ділянки.

Водночас суд зазначає, що відповідно до пункту 274.1. статті 274 ПК України (в редакції чинній на час прийняття спірного рішення) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 274.2. цієї ж статті ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

З наведеної норми вбачається, що при встановленні ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності, не може застосовуватись пункт 274.2 ПК України.

Суд вказує на те, що оскаржуване рішення сільської ради не містить розмежувань ставки податку на землі, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання, в залежності від форми власності відповідного суб`єкта.

Водночас, у рішенні ставка податку на земельні ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту встановлена у розмірі 12 % безвідносно правового титулу ділянки (власність, оренда або право постійного землекористування), а також безвідносно форми власності суб`єкта господарювання, який володіє земельною ділянкою на праві постійного землекористування.

Аналізуючи приписи статті 274 ПК України суд дійшов висновку про відсутність такої диференціації є порушенням прав осіб, які згідно закону можуть розраховувати на ставку, відмінну від тієї, що передбачена в пункті 274.2 ПК України.

У свою чергу, приписами пункту 277.1. статті 277 ПК України встановлено ставки земельного податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, так ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Таким чином, нормами податкового законодавства наділено відповідача повноваженнями встановлювати місцеві податки та збори, в тому числі плату за землю у розмірі не вище 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено та у випадку, коли такі земельні ділянки перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання така ставка не може перевищувати 12%, за виключенням суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності. При цьому, у разі розташування земельної ділянки за межами населених пунктів, нормативно грошову оцінку яких не проведено, ставка податку за земельні ділянки, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

З огляду на викладене, згідно пункту 277.1. статті 277 максимальна ставка оподаткування за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів повинна бути встановлена у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що органом місцевого самоврядування, при винесенні оскаржуваного пункту рішення не дотримано вимоги Податкового кодексу України, оскільки Акціонерне товариство Українська залізниця є акціонерним товариством, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, а відтак до позивача не може застосуватись ставка податку у розмірі 3,5 % нормативної грошової оцінки.

Окремо, суд зазначає, що оспорюване рішення, стосується позивача лише в частині пункту 12.01 додатку 2 до рішення «для земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту (код 12.01) встановлені ставки оподаткування земельним податком у розмірі 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) та у розмірі 3,5 відсотків».

Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити позов частково шляхом скасування пункту 12.01 додатку 2 до рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» на території Кароліно-Бугазької сільської ради встановлено податок на майно (в частині плати за землю) на 2021 рік, яким встановлено ставку податку (відсотків нормативно грошової оцінки землі) для земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту (код 12.01) ставки оподаткування земельним податком у розмірі 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) та у розмірі 3,5 відсотків в частині, яка стосується обов`язків Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська,19, м.Одеса, 65012) до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул..Приморська,1, с.Кароліно-Бугаз, Овідіопольський район, Одеська область, 67844) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати скасування пункт 12.01 додатку 2 до рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 25.06.2020 № 2308- VII «Про встановлення на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області податку на майно (в частині плати за землю)» на території Кароліно-Бугазької сільської ради встановлено податок на майно (в частині плати за землю) на 2021 рік, яким встановлено ставку податку (відсотків нормативно грошової оцінки землі) для земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту (код 12.01) ставки оподаткування земельним податком у розмірі 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) та у розмірі 3,5 відсотків в частині, яка стосується обов`язків Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська,19, м.Одеса, 65012, ) за рахунок бюджетних асигнувань Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул..Приморська,1, с.Кароліно-Бугаз, Овідіопольський район, Одеська область, 67844, ) сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко