Справа № 520/9288/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. № 520/9288/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Куц Д.Ф.

представника позивача - Дідіка С.Є,

представника відповідача - Виноградова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "БАЛІНВЕСТ" (64225, Харківська область, Балаклійський район, с.Яковенкове, вул. Миру, буд.27, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними та скасування наказу та податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "БАЛІНВЕСТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у Харківській області «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» (код СДРПОУ 32934058)» від 18.02.2021 року № 1037-п;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року № 1;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року №1;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року № 1;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року №1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки контролюючим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки є неправомірними, а оскаржувальні податкові повідомлення-рішення та наказ на проведення документальної планової перевірки, прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Відповідач проти позову заперечував, згідно наданого до суду відзиву на позов просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначивши, що наказ «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» та оскаржувальні в даній справі податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, винесеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 25.08.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 06.09.2021 р. о 14:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Головним управлінням ДПС у Харківській області було видано Наказ «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» ()» від 18.02.2021 року № 1037-п (а.с.29, т.1).

В подальшому, відповідно до Наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 17.03.2021 року № 1771-п продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» з 23 березня 2021 року на 5 робочих днів (а.с.32 т.1).

За результатами перевірки Відповідачем складено Акт від 05.04.2021 року № 5654/20-40-07-01-08/32934058 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ІАК «Балінвест» (надалі Акт перевірки) (а.с. 39-70, т.1).

Позивач, скориставшись правом, наданим пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17, абз. 7 п. 86.1 ст. 86 ПК України, 26.04.2021 року та 28.04.2021 року надав заперечення до Акту перевірки (а.с.71-99, т.1).

Контролюючим органом розглянуто заперечення Позивача та за підсумками розгляду заперечення надіслано Позивачу лист «Про розгляд заперечення» (вих. № 17156/6/20-40-07-01-16 від 07.05.2021) (надалі Висновок) (а.с.99-144, т.1).

У тексті Акту перевірки зазначено про вчинення Позивачем наступних правопорушень, зокрема:

1. п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, на підставі вищезазначеного, не підтверджено здійснення господарських операцій між ПП «УКРОРГАНІК 001», ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» та ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН», що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток, всього у сумі 14311500 грн, у тому числі за 1 квартал 3 квартали 2020 року на 7561500 грн., за 2020 рік в сумі 14311500 грн.

2. п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст. 198, абз. 19 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, всього у сумі 5015500 грн., в тому числі за грудень 2019 року в сумі 1008200 грн., за січень 2020 року в сумі 1512300 грн., за грудень 2020 року в сумі 2495000.

3. п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України в наслідок неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, документів щодо реєстрації змін до облікових даних за наступними договорами оренди: б/н від 02.05.2018 року (строк дії до 30.04.2021 року) та б/н від 01.03.2019 року (строк дії до 31.12.2021 року).

4. п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266, п. 52-5 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно за 2020 рік на загальну суму 883,2 грн., у тому числі за березень 2020 року на загальну суму 883,2 грн.

13.05.2021 року на підставі висновків Акту перевірки та Висновку було складено наступні податкові повідомлення-рішення, які отримані Позивачем 20.05.2021 року:

- податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким визначено збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 5015500 гривень, та визначено суму грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1253875 гривень (а.с. 115-116, т.1);

- податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким визначено грошове зобов`язання за податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 883,20 гривень (а.с.117-118, т.1);

- податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2040 гривень за ненадання повідомлення протягом 10 робочих днів з дати зміни облікових даних щодо об`єктів оподаткування за договором оренди б/н від 02.05.2018 року та договором оренди б/н від 01.03.2019 року (а.с.119-120, т.1);

- податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким встановлено відхилення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за даними перевірки від від`ємного значення об`єкта оподаткування за даними платника на 14311500 гривень (а.с.121-122, т.1).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями та Наказом «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» та вважаючи їх протиправними Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління ДПС у Харківській області «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» ()» від 18.02.2021 року № 1037-п, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права в кожному конкретному випадку суду необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов.

В абзаці четвертому пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 рішення від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 Конституційний Суд України зазначив, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 826/17123/18 ухвалила постанову від 21.02.2020 (К/9901/25669/19), в якій сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Таким чином, Наказ Головного управління ДПС у Харківській області «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» ()» від 18.02.2021 року № 1037-п, який є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час вирішення справи вичерпав свою дію внаслідок проведення перевірки (акт від 05.04.2021 № 5654/20-40-07-01-08/32934058) та прийняття за її результатами податкових повідомлень - рішень від 13.05.2021 № 1, №1, №1, №1, відтак, права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання протиправним та скасування цього наказу, а тому у цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким визначено збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 5015500 гривень, та визначено суму грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1253875 гривень.

Відносини з приводу справляння податку на додану вартість регламентовані нормами розділу V ПК України.

Так, згідно з п.п. «б» п.185. 1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У розумінні п.п.14.1.185 ст.14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 р. №1246 із змінами та доповненнями (далі за текстом Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 р. із змінами та доповненнями (далі за текстом -Порядок №569).

Відповідно до п.п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, відсутність об`єкта оподаткування податком на додану вартість виключає як правомірність виписування податкової накладної контрагентом - постачальником, так і легальність включення такої податкової накладної покупцем до складу податкового кредиту з ПДВ відповідного звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За правилом абз.1 п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Згідно з абз. 19 п. 201.10 ст. 201 ПК України у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Вимоги до змісту та форми первинних документів викладені законодавцем у ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», де передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 20.12.2019 р. по справі №826/16776/18 для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Наявність у платника ПДВ первинних документів, які складені для оформлення операції з постачання, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів.

При цьому, суд зважає, що за визначенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Окрім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08.09.2020 року у справі №819/1250/17 норми Податкового кодексу України Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною».

Суд зважає, що обставини наявності у контрагента позивача статусу платника ПДВ і реєстрації виписаних контрагентами Позивача податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визнаються учасниками справи.

Також суд бере до уваги, що претензій до форми, змісту або підстави складання податкових накладних контролюючий орган не висловив, відсутності першої із подій для складання податкових накладних - поставка товару ані у ході податкової перевірки, ані під час розгляду справи не спростував. Сама лише незгода контролюючого органу із існуванням такої події не може бути визнана доведеним фактом відсутності підстав для виписування податкової накладної.

В контексті обставин даного спору має місце сукупність таких подій як: належність оформлення усіх первинних та суміжних документів; наявність реального фізичного руху товару у просторі; існування товару як фізичної речі матеріального світу.

Оскільки товар існує фізично як річ матеріального світу, то на подію переходу права власності на цю річ має бути складена податкова накладна, що і зумовлює виникнення права на податковий кредит з ПДВ у набувача права власності.

Відносно суджень контролюючого органу про намір платника на отримання безпідставної податкової вигоди суд зауважує, що реальність існування такого наміру має бути підтверджена об`єктивними даними, котрі поза розумним сумнівом виключають будь-яке інше сприйняття винних, умисних, усвідомлених, взаємоузгоджених з іншими суб`єктами права та зловмисних дій приватної особи - платника податків окрім як використання «права» на «зло» публічним інтересам суспільства, тобто зловживання правом.

Між тим, контролюючим органом не надано до суду належних та допустимих доказів які б засвідчували наявність такого наміру у Позивача.

Щодо взаємовідносин Позивача з ПП «Укрорганік 001».

Між ТОВ «ІАК «Балінвест» та ПП «Укрорганік 001» () було укладено Договір постачання № 2019/12-1 від 12.12.2019 року.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору Постачальник (ПП «Укрорганік 001») зобов`язується передати товар у зумовлені строки, а Покупець зобов`язується прийняти поставлений товар та оплатити його, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Постачальник поставляє товар покупцю, а Покупець приймає та оплачує кожну партію товару, в узгоджений сторонами термін. Перехід права власності на товар до Покупця відбувається в момент фактичної передачі товару Покупцю, що засвідчується підписанням видаткових накладних уповноваженими на це особами (в редакції зміненій Додатковою угодою від 12.12.2019 року).

Відповідно до п. 2.2. строк поставки товару Покупцю до 31.03.2020 року.

Згідно з положеннями п. 2.4. Договору датою поставки вважається дата отримання товару Покупцем.

Відповідно до п. 2.5. Договору перевірка кількості та якості товару здійснюється Покупцем в присутності представника Постачальника. Якщо внаслідок такої перевірки буде виявлено невідповідність кількості або якості товару, Покупець зобов`язується скласти двосторонній акт, який підписується обома сторонами. Після фактичної передачі товару та складання акту невідповідності, претензій, стосовно якості або кількості товару, не приймаються.

Також, згідно з п. 3.1. Договору кількість, асортимент та ціна кожного виду товару вказуються в накладних на кожну партію (кожне відокремлене постачання) товару. Отримання Покупцем визначеного товару та документів на нього, є фактом узгодження сторонами визначених вище умов.

Відповідно до п. 4.1. Договору плата за партію товару здійснюється Покупцем з відстрочкою платежу до 15.10.2020 року, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до Додатків до вищезазначеного Договору сторони домовились про поставку наступного товару: Добриво азотно-фосфорно-калійне 9-25-25 б/б, в кількості 887,50 т, за ціною 14 200,00 грн за т. (без ПДВ), загальною вартістю 15 123 000,00 грн (в т. ч. ПДВ).

Згідно видаткової накладної № 3 від 12.12.2019 року Позивачу було передано Добриво азотно-фосфорно-калійне 9-25-25 б/б, в кількості 355 т, загальною вартістю 6 049 200,00 гривень (в т.ч. ПДВ 1 008 200,00 гривень).

Всі навантажувальні роботи та транспортування було виконано за рахунок Постачальника ПП «Укрорганік 001».

Відповідно до наступних товарно-транспортних накладних (надалі ТТН) була здійснена доставка товару зі складу Постачальника за адресою: Одеська обл., п.м.т. Великодолинське, пр. Ентузіастів, 2 до складу Покупця за адресою: 64225, Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове, вул. Миру, б. 27: № 218 від 17.12.2019 року; № 217 від 17.12.2019 року; № 216 від 17.12.2019 року; № 215 від 17.12.2019 року; № 214 від 17.12.2019 року; № 213 від 16.12.2019 року; № 212 від 16.12.2019 року; № 211 від 16.12.2019 року; № 210 від 16.12.2019 року; № 209 від 13.12.2019 року; № 208 від 13.12.2019 року; № 207 від 13.12.2019 року; № 206 від 13.12.2019 року; № 205 від 12.12.2019 року; № 204 від 12.12.2019 року; № 203 від 12.12.2019 року; № 202 від 12.12.2019 року; № 201 від 12.12.2019 року.

Згідно видаткової накладної № 1 від 28.01.2020 року Позивачу було передано Добриво азотно-фосфорно-калійне 9-25-25 б/б, в кількості 532,5 т, загальною вартістю 9 073 800,00 гривень (в т.ч. ПДВ 1 512 300,00 гривень).

Всі навантажувальні роботи та транспортування було виконано за рахунок Постачальника ПП «Укрорганік 001».

Відповідно до наступних товарно-транспортних накладних (надалі ТТН) була здійснена доставка товару зі складу Постачальника за адресою: Одеська обл., п.м.т. Великодолинське, пр. Ентузіастів, 2 до складу Покупця за адресою: 64225, Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове, вул. Миру, б. 27: № 27 від 07.02.2020 року № 26 від 07.02.2020 року; № 25 від 07.02.2020 року; № 24 від 07.02.2020 року; № 23 від 06.02.2020 року; № 22 від 05.02.2020 року; № 21 від 05.02.2020 року; № 20 від 07.02.2020 року; № 19 від 05.02.2020 року; № 18 від 04.02.2020 року; № 17 від 04.02.2020 року; № 16 від 04.02.2020 року; № 15 від 03.02.2020 року; № 14 від 03.02.2020 року; № 13 від 31.01.2020 року; № 12 від 31.01.2020 року; № 11 від 30.01.2020 року; № 10 від 30.01.2020 року; № 9 від 30.01.2020 року; № 8 від 29.01.2020 року; № 7 від 29.01.2020 року; № 6 від 29.01.2020 року; № 5 від 28.01.2020 року; № 4 від 28.01.2020 року; № 3 від 28.01.2020 року; № 2 від 28.01.2020 року; № 1 від 28.01.2020 року.

Крім того, за результатами зазначених господарських операцій оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 12.12.2019 року, а також податкову накладну № 1 від 28.01.2020 року.

Відповідно до даних Картки рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року ТОВ «ІАК «Балінвест» в бухгалтерському обліку покупця визначено оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей, а саме: «Добриво азотно-фосфорно калійне 9-25-25».

30.04.2020 року частина добрив в кількості 320,805 тонн, придбаних у ПП «Укрорганік 001» було внесено в ґрунт на незрошуваних землях ТОВ «ІАК «Балінвест» під урожай 2020 року, що підтверджується відповідними Актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.04.2020 року, із залученням підрядника, відповідно до Договору на обробіток ґрунту №01/03/20-СГ від 01.03.2020 року, укладеного з ПРАТ «Балаклійське ХПП».

На підставі Договору №2020/5-1 від 14.05.2020 року ТОВ «ІАК «Балінвест» було продано ПРАТ «АФ «Вербівське» частину добрив в кількості 300 тонн, раніше придбаних у ПП «Укрорганік 001», що підтверджується видатковими накладними № 28 від 18 травня 2020 року та № 29 від 19 травня 2020 року.

Залишок добрив в кількості 266,695 тонн, відповідно до Актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року був використаний в господарській діяльності ТОВ «ІАК «Балінвест» шляхом внесення в ґрунт на незрошуваних землях ТОВ «ІАК «Балінвест» під урожай 2021 року, відповідно до схеми ділянок, полів та сівозмін ТОВ «ІАК «Балінвест» на 2021 рік, а також згідно з Актом приймання-передачі матеріалів від 05.12.2020 року та Звітом про використання матеріалів від 30.12.2020 року, укладених з ТОВ «Харвестер-Комбайн» в межах Договору № 46902-КР від 04.12.2020 року про надання послуг по обробці ґрунту.

На час укладення та виконання договору вказаний контрагент позивача був зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто мав достатній об`єм правоздатності для складання первинних документів та укладання будь-яких правочинів, а також не знаходився в стадії припинення, мав свідоцтво платника ПДВ, видане у встановленому порядку, що не було скасовано, договори від імені зазначеного контрагента підписувала особа, що володіла достатньою для цього правосуб`єктністю.

На підтвердження виконання сторонами умов зазначених договорів, між ТОВ «ІАК «Балінвест» та ПП «Укрорганік 001», позивачем надано договір, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, картка рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року ТОВ «ІАК «Балінвест», Договір на обробіток ґрунту №01/03/20-СГ від 01.03.2020 року, Акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.04.2020 року; Договір № 46902-КР від 04.12.2020 року про надання послуг по обробці ґрунту, Акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року, Акт приймання-передачі матеріалів від 05.12.2020 року, Звіт про використання матеріалів від 30.12.2020 року, Договір з ПРАТ «АФ «Вербівське» №2020/5-1 від 14.05.2020 року, видаткові накладні № 28 від 18 травня 2020 року та № 29 від 19 травня 2020 року, податкову накладну № 3 від 12.12.2019 року, податкову накладну № 1 від 28.01.2020 року.

З наведеного слідує, що господарські операції між позивачем та ПП «Укрорганік 001» здійснювалися в межах господарської діяльності позивача, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджується необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд відхиляє посилання відповідача на порушення порядку заповнення товарно-транспортних накладних, передбачений Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 з огляду на наступне.

Так, зазначення в якості Замовника ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» в товарно-транспортній накладній замість ПП «Укрорганік 001», не зазначення автомобільного перевізника не спростовує здійснення господарської операції ТОВ «ІАК «Балінвест» з ПП «УКРОРГАНІК 001» щодо поставки товару. Крім того, відповідно до листа ПП «Укрорганік 001» № 1.03/21 від 12.03.2021 року всі відвантажувальні роботи та транспортування було виконано за рахунок постачальника, тобто ПП «Укрорганік 001». Відсутність зазначення посади особи вантажоодержувача, при підписанні цієї товарно-транспортної накладної ОСОБА_1 , який на дату підписання обіймав посаду директора ТОВ «ІАК «Балінвест», з наявністю відбитку печатки ТОВ «ІАК «Балінвест», не свідчить про нереальність здійснення господарської операції.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 11.1 Розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, будь-яка інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій, зокрема інформація щодо навантаження товару у кількості 887,5 т, не є обов`язковою. Товарно-транспортна накладна може складатись суб`єктом господарювання й без дотримання форми, наведеної в додатку 7 цих Правил, за наявності іншої обов`язкової інформації, натомість інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій до такої не відноситься.

Аргумент контролюючого органу щодо потреби ПП «Укрорганік 001» в певних часових витратах, залучення трудових ресурсів та техніки для здійснення вантажних операцій та неможливості реально провадити ПП «Укрорганік 001» декларовану господарську діяльність через наявність особи, яка є керівником, головним бухгалтером та засновником підприємства є виключно припущенням контролюючого органу. Зазначені обставини не обмежують ПП «Укрорганік 001» залучати третіх осіб та техніки до вантажних робіт, в тому числі на підставі договорів.

Крім того, зазначені товарно-транспортні накладні містять всі необхідні реквізити для ідентифікації вантажу, який придбано ТОВ «ІАК «Балінвест» та його доставку до пункту розвантаження Покупця за адресою: 64225, Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове, вул. Миру, б. 27, в тому числі підписи, печатки осіб Вантажовідправника, водія/експедитора, відповідальної особи (директора) ТОВ «ІАК «Балінвест».

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363, обов`язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.

У свою, чергу ТОВ «ІАК «Балінвест» до зазначеної категорії суб`єктів господарювання не відноситься.

Суд також критично ставиться до аргументів Відповідача стосовно встановленої контролюючим органом невідповідності транспортних засобів та причепів реєстраційним даним, тобто неспівпадіння транспортних засобів зазначених в товарно-транспортних накладних відомостям щодо транспортних засобів, зареєстрованих згідно з серією та номером, виходячи з наступного.

По-перше, відповідачем не наведено доказів доступу до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, а також підстави доступу до зазначеного реєстру.

По-друге, відомості досудового розслідування без наявності вироку суду в кримінальній справі, який набрав законної сили не є належними та допустимими доказами в розумінні адміністративного судочинства.

Транспортні документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Таким чином, дефекти товарно-транспортних накладних можуть свідчити лише про факт порушення правил перевезень автомобільним транспортом, що не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства, а отже посилання контролюючого органу на відсутність у товарно-транспортних накладних інформації щодо замовника, найменування автомобільного перевізника, посади вантажоодержувача, не є підставою для обмеження Позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій. Крім того, навіть наявність помилок при складенні таких документів, певні недоліки в них самі по собі не свідчать про відсутність реальності у здійсненні господарських операцій, за умови, що з сукупності інших документів та обставин справи така реальність вбачається. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а.

Посилання контролюючого органу на невідповідність адреси пункту навантаження та місцезнаходження ПП «Укрорганік 001» за даними ІТС «Податковий блок» взагалі не впливає на здійснення господарських операцій ПП «Укрорганік 001» з ТОВ «ІАК «Балінвест»; чинним законодавством не заборонено розміщення товарно-матеріальних цінностей Постачальника за іншою адресою, відмінною від офіційно зареєстрованого місцезнаходження, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ТОВ «ІАК «Балінвест» не може відповідати за дії свого контрагента, зокрема щодо постановлення на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку, відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України.

Станом на час здійснення господарських операцій ПП «Укрорганік 001» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мало повний обсяг дієздатності, взято на облік 08.02.2019 року, 66, в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Приморська державна податкова інспекція (Приморський район м. Одеси) (дані про взяття на облік як платника податків).

Також, станом на дати укладення договору, здійснення господарських операцій, відповідно до даних контролюючого органу «Інформація про суб`єктів господарювання які мають податковий борг» ПП «Укрорганік 001» не мав податкового боргу (відповідно до відомостей із загальнодоступного ресурсу ДПС України).

Крім того, відповідно до даних про взяття на облік платників податків зазначений контрагент перебуває на обліку в органах доходів і зборів (платником податків перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України, розташованого на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/registration), відповідно до даних реєстру платників ПДВ зазначений контрагент зареєстрований як платник ПДВ (відповідно до даних загальнодоступного ресурсу ДПС України на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv).

Відсутність в базах даних ДПС звітності ПП «Укрорганік 001» за формою № 20-ОПП жодним чином не спростовує здійснення господарської операції з Позивачем, не підтверджує відсутність у власності або користуванні будь-яких об`єктів оподаткування (адміністративних, виробничих, складських тощо), які б дозволяли провадити господарську діяльність за вказаними взаємовідносинами. До того ж ТОВ «ІАК «Балінвест» не може відповідати за правильність ведення бухгалтерського та податкового обліку свого контрагента.

В Акті перевірки контролюючий орган, серед іншого, посилається на те, що за даними Єдиного державного реєстру податкових накладних за грудень 2019 лютий 2020 відсутні зареєстровані податкові накладні, які б підтверджували придбання будь-яких послуг, необхідних для провадження зазначеної господарської діяльності, у тому числі оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуги тощо.

Натомість, коло суб`єктів господарювання, з якими може вступати в господарські взаємовідносини ПП «Укрорганік 001» не обмежується платниками податку на додану вартість. ПП «Укрорганік 001» вільне у виборі контрагента та може здійснювати господарські операції також з неплатниками податку на додану вартість, а також офісні та складські приміщення контрагент може мати у власності та не використовувати їх на праві оренди, а відтак, такі аргументи контролюючого органу жодним чином не свідчать про неможливість ПП «Укрорганік 001» здійснювати господарські операції з ТОВ «ІАК «Балінвест».

Щодо посилання контролюючого органу на те, що контрагент ПП «Укрорганік 001» - ПП «Купрумторг» (код за ) за весь період здійснення своєї діяльності оформлював придбання лише фруктів, овочів, палива, взуття, газу скрапленого, а також імпортувало тканину, а протягом всієї діяльності імпортувало лише корми для собак і котів, ніяким чином не обмежує цього контрагента здійснювати поставку добрив.

Аргумент контролюючого органу, що до перевірки не надано будь-яких сертифікатів або гігієнічних висновків щодо якості товару, встановленим для даного виду товару, отримання якого передбачено п. 3.2. договору постачання № 2019/12-1 від 12.12.2019 року, то по-перше, якість товару може бути підтверджена сертифікатом, якщо товар підлягає сертифікації, а по-друге, гігієнічний висновок надається за вимогою Покупця.

Контролюючий орган при посиланні на відсутність сертифікату або гігієнічного висновку не встановив, чи підлягає сертифікації товар, чи вимагав Позивач від ПП «Укрорганік 001» такі документи.

Крім того, сертифікати якості чи інші відповідні документи не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документами, що посвідчують якість товару, а не факт проведення господарської операції, а тому відсутність таких документів не є беззаперечною підставою для висновку про нереальність здійснення господарських операцій.

Щодо тверджень контролюючого органу щодо неможливості здійснення операції з постачання добрива азотно-фосфорно-калійного 9-25-25 б/б у кількості 887,5 т. на загальну суму 15 123 000 грн, у тому числі ПДВ 2520500 грн, безпосереднім контрагентом-постачальником ПП «Укрорганік 001», а також передуючим йому псевдопостачальником ПП «Купрумторг» у взаємопов`язаному ланцюгу, то суд відхиляє такі аргументи з наступних мотивів. Відповідачем не доведено неможливість здійснення операції з постачання товарів ПП «Укрорганік 001» позивачу, крім того, позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, оскільки вимогами чинного законодавства України у покупця відсутні права та не покладений обов`язок відстежувати джерела та підстави надходження товару до постачальника.

Посилання контролюючого органу на дані ІТС «Податковий блок» та Єдиний реєстр податкових накладних суд відхиляє, оскільки будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону.

Відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не звернув уваги на доводи позивача про те, що він мав розумну економічну причину (ділову мету), оскільки мав намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, а саме: збільшення родючості ґрунтів на незрошуваних полях за рахунок внесення добрив, збільшення врожайності сільськогосподарських культур та, як наслідок збільшення прибутку від реалізації сільськогосподарської продукції.

Згідно з абз. 2 п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В додаткових письмових поясненнях, відповідач повідомив суд про досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, розпочатого 16.04.2021 року та надав матеріали досудового розслідування, яке знаходиться в провадженні слідчого управління ФР ГУ ДФС у Харківській області.

Суд відхиляє зазначені доводи Відповідача з посиланням на вищезазначені матеріали досудового розслідування, виходячи з наступного.

Саме по собі порушення кримінальної справи, отримання певних документів, проведення певних процесуальних дій не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем з його контрагентами.

Матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 у справі № 2а-7075/12/2670, від 26.08.2018 у справі № 808/2360/17, та Верховним Судом України у постановах від 12.04.2016 у справі № 826/17617/13, від 05.03.2012 у справі № 21-421а11 та від 22.09.2015 у справі № 810/5645/14.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 74, суд приходить до висновку про неналежність матеріалів досудового розслідування як доказів в адміністративному провадженні.

Крім того, відповідно до Наказу ГУ ДПС у Харківській області «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» ()» від 18.02.2021 року № 1037-п, документальна планова перевірка Позивача проводилася з 09.08.2021 до 22.08.2021 року. В подальшому перевірка була продовжена на 5 робочих днів до 29.03.2021 року. В той же час, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 розпочато 16.04.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, матеріали досудового розслідування не могли бути враховані Відповідачем та відображені в Акті перевірки, оскільки на час її проведення відповідних документів досудового розслідування фактично не могло існувати. Вирок суду, який набрав законної сили у цьому кримінальному провадженні відсутній. Це свідчить про те, що висновки Відповідача ґрунтуються на доказах, які були отримані поза межами процедури проведеної перевірки, а тому висновки такої перевірки в цілому не можуть вважатися обґрунтованими.

У ході розгляду справи Відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, котрі б у порядку ч. 2 ст.77 КАС України доводили неправомірність діянь заявника за цим епізодом.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ДАМОНА».

Між ТОВ «ІАК «Балінвест» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» () було укладено Договір поставки № ДМН-2020/1204 від 04.12.2020 року, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, згідно узгодженої Сторонами Специфікації (Додаток до Договору) поставити добриво органічно-мінеральне сухе (Технічні умови: ТУ У 20.1-1:2020), далі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування, якість, базова ціна за одиницю та кількість Товару, базис (місце) поставки зазначаються у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до положень п. 3.1, 3.2, 3.4 Договору Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю, зазначеного в Специфікації, на умовах та в місце поставки, визначених цим Договором та відповідною Специфікацією відповідно до умов Інкотермс 2010. Обов`язок Постачальника поставити Товар вважається виконаним з моменту поставки (відвантаження) Товару Покупцю або зазначеному Покупцем перевізнику, з цього моменту до Покупця переходить право власності та Покупець несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) Товару. Якщо під час приймання Товару від Покупця не надійшло претензій, то Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: за кількістю (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній; за якістю відповідно до якості, вказаної в документі про якість. Датою поставки Товару є дата видаткової накладної. Постачальник при відвантаженні Товару зобов`язаний надати Покупцеві (направити рекомендованим/цінним листом або надати під розписку) такі документи: видаткові накладні, підписані та скріплені печаткою Постачальника.

Згідно з Додатковою угодою до Договору поставки № ДМН-2020/1204 від 04.12.2020 року було викладено п. 3.1. в наступній редакції: « 3.1. Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю, визначеного в Специфікації на умовах DAP (в редакції Інкотермс 2010) за адресою Покупця: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове».

У випадку зазначення в Специфікації іншого місця поставки Товару, пріоритет має ця Додаткова угода.

Відповідно до Специфікації № 1 до Договору поставки № ДМН-2020/1204 від 04.12.2020 року сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну вартість товару: Добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров», в кількості 600 т., за ціною 13 500 за 1 т, в т. ч. ПДВ, загальною вартістю 8 100 000,00 грн (в т. ч. ПДВ).

Згідно наступних видаткових накладних Товар було передано Покупцю (Позивачу по справі): накладна № 24121 від 24.12.2020 року; накладна № 23121 від 23.12.2020 року; накладна № 22124 від 22.12.2020 року; накладна № 18126 від 18.12.2020 року; накладна № 21123 від 21.12.2020 року; накладна № 17123 від 17.12.2020 року.

Згідно наступних товарно-транспортних накладних Товар було доставлено з пункту навантаження за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4 до пункту розвантаження за адресою: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове: № 22590 від 17.12.2020 року; № 22591 від 17.12.2020 року; № 22592 від 17.12.2020 року; № 22593 від 18.12.2020 року; № 22594 від 18.12.2020 року; № 22595 від 18.12.2020 року; № 22596 від 21.12.2020 року; № 22597 від 21.12.2020 року; № 22598 від 21.12.2020 року; № 22599 від 22.12.2020 року; № 22600 від 22.12.2020 року; № 22601 від 22.12.2020 року; № 22602 від 23.12.2020 року; № 22603 від 23.12.2020 року; № 22604 від 23.12.2020 року; № 22605 від 24.12.2020 року; № 22606 від 24.12.2020 року; № 22607 від 24.12.2020 року.

Крім того, за результатами зазначених господарських операцій оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: № 24121 від 24.12.2020 року; № 23121 від 23.12.2020 року; № 22124 від 22.12.2020 року; № 18126 від 18.12.2020 року; № 21123 від 21.12.2020 року; № 17123 від 17.12.2020 року.

Відповідно до даних Картки рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року ТОВ «ІАК «Балінвест» в бухгалтерському обліку покупця визначено оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей, а саме: «Добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров».

Згідно з Актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року добрива були використані в господарській діяльності ТОВ «ІАК «Балінвест» шляхом внесення в ґрунт на незрошуваних землях ТОВ «ІАК «Балінвест» під урожай 2021 року.

Посилання Відповідача на недоліки в товарно-транспортних накладних на товар як на підставу визнання нереальними господарських операцій Позивача з ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» суд відхиляє виходячи з наступного.

Недоліки в товарно-транспортних накладних можуть свідчити лише про факт недостатньо якісного складання документів при здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом, що не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства, а отже посилання контролюючого органу на відсутність у товарно-транспортних накладних інформації щодо супровідних документів на вантаж, не є підставою для обмеження ТОВ «ІАК «Балінвест», як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій. Крім того, навіть наявність помилок при складенні таких документів, певні недоліки в них самі по собі не свідчать про відсутність реальності у здійсненні господарських операцій, за умови, що з сукупності інших документів та обставин справи така реальність вбачається. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а.

Відповідно до положень абз. 2 п. 11.1 Розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, будь-яка інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій, зокрема інформація щодо навантаження товару у кількості 600 т, не є обов`язковою. Товарно-транспортна накладна може складатись суб`єктом господарювання й без дотримання форми, наведеної в додатку 7 цих Правил, за наявності іншої обов`язкової інформації, натомість інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій до такої не відноситься.

Відповідачем, серед іншого в Акті перевірки зазначається, що згідно з даними ЄРПН та ІТС «Податковий блок» ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» фактично почала свою діяльність з жовтня 2020 року, а з 01.11.2020 року по 31.12.2020 року підприємство придбавало лише свіжі та сушені фрукти, а також овочі свіжі. За цей час не отримувало послуги оренди компостних ям та супутніх послуг (транспортування, сушіння тощо), необхідних для виробництва сухих органічних добрив, на мало взаємовідносин з ТОВ «ЗАВОД ЕКОДОБРИВ «ФЕРТІНА» (), не здійснювало імпортних операцій.

Натомість суд оцінивши доводи сторін зазначає, що коло суб`єктів господарювання, з якими може вступати в господарські взаємовідносини контрагент позивача не обмежується платниками податку на додану вартість. Контрагент позивача вільний у виборі інших контрагентів та може здійснювати господарські операції також з неплатниками податку на додану вартість.

Вимогами чинного законодавства України покупця відсутні права та не покладений обов`язок відстежувати джерела та підстави надходження товару до постачальника.

Судом встановлено, що позивачу постачальником товару було надано сертифікат відповідності № UA.PN.104.0594-20, терміном дії з 06.11.2020 до 06.11.2021 року на добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров», видане ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ДАМОНА» ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації», а також Технічні умови на Добриво орагнічно-мінеральне сухе ТУ У 20.1-1:2020. Вищезазначені документи містять достатні відомості, що посвідчують якість товару, який придбало ТОВ «ІАК «Балінвест».

Посилання контролюючого органу на недоліки документів, що посвідчують якість товару суд відхиляє, виходячи з того, що сертифікати якості чи інші відповідні документи не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документами, що посвідчують якість товару, а не факт проведення господарської операції, а тому відсутність або недоліки таких документів не є беззаперечною підставою для висновку про нереальність господарських операцій. Окрім того, матеріали досудового розслідування, надані відповідачем містять листи ТОВ «Академтест» вих. № 026 від 03.06.2021 року, лист ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації» вих. № 182/635 від 03.06.2021 року. В них зазначена інша юридична особа - ТОВ «Дамона», в той час як контрагент Позивача ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «ДАМОНА».

Щодо посилання контролюючого органу на відсутність у постачальника фізичної та технологічної можливості для виробництва товару (враховуючи короткий проміжок часу початок діяльності з листопада 2020 року, а поставка нібито виготовленої продукції вже у грудня 2020 року), його імпорту, іншого реального джерела введення в обіг, базуючись на даних особливостей технічних умов виробництва добрив, ІТС «Податковий блок» та ЄРПН, є припущеннями контролюючого органу, оскільки постачальник повідомив у листі, що при належній якості сировини та дотриманні умов користування, технологічний процес може тривати від 2 до 3 тижнів, а юридична особа ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА», відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована 31.10.2019 року, тобто більше, ніж за рік до здійснення господарських операцій з ТОВ «ІАК «Балінвест».

Крім того, платник податків не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, а також інших осіб, які вступають в господарські правовідносини з цими контрагентами.

Посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» основних засобів за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4 суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Акт перевірки не містить посилання на листи власників приміщень за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4, зокрема керівника ТОВ «Сотта-Маркет» від 29.03.2021 року № 6.

Контролюючим органом в Акті перевірки та висновках не зазначається, на підставі яких доказів встановлено власників приміщень, розташованих за адресою Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 4; не досліджено договір оренди, який укладено ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона».

Лист керівника ТОВ «Сотта-Маркет» не є належним доказом наявності/відсутності договірних правовідносин з ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона»; відсутності укладеного договору оренди на компостну яму, відсутності самого об`єкту компостна яма, оскільки відповідно до положень ст. 759 Цивільного кодексу України, ст. 283 Господарського кодексу України право оренди виникає з правочину договору найму (оренди). Крім того, на виконання договору оренди сторони складають первинні документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». З Акту перевірки та заяв по суті справи неможливо встановити факт дослідження первинних документів, які б доводили наявність або відсутність обставин оренди компостної ями контрагента у ТОВ «Сотта-Маркет».

Посилання відповідача щодо відсутності оформлення перепусток щодо завезення/вивезення товарів та проходу співробітників на територію суд відхиляє, оскільки такі аргументи не стосуються господарської діяльності ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона». Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність контрольно-пропускного режиму на об`єкті.

За відсутності дослідження контролюючим органом Договору оренди, відповідно до умов якого ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» орендує складські приміщення та компостну яму, первинних документів, складених на виконання господарської операції з оренди нерухомого майна, документів, що підтверджують оплату послуг з оренди, аргументи контролюючого органу про відсутність компостної ями в користуванні ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона» є припущеннями контролюючого органу, не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, а також інших осіб, які вступають в господарські правовідносини з цими контрагентами.

Позивачем надано до суду відповідні первинні документи здійснення господарських операцій з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ДАМОНА» (видаткові накладні), а також документи, що підтверджують переміщення товарів від постачальника до покупця (товарно-транспортні накладні). Крім того, були надані документи, що підтверджують оприбуткування та списання товарів, придбаних у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ДАМОНА» (картка рахунку 208 за грудень 2019 грудень 2020 року ТОВ «ІАК «Балінвест»); документи, що підтверджують використання зазначених товарів в господарській діяльності Позивача (Договір № 46902-КР від 04.12.2020 року про надання послуг по обробці ґрунту, Акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року, Акти приймання-передачі матеріалів від 17.12.2020 року; від 18.12.2020 року; від 21.12.2020 року; від 22.12.2020 року; від 23.12.2020 року; від 24.12.2020 року, Звіт про використання матеріалів від 30.12.2020 року); документи податкового обліку, які складаються за результатами господарських операцій (оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 24121 від 24.12.2020 року; № 23121 від 23.12.2020 року; № 22124 від 22.12.2020 року; № 18126 від 18.12.2020 року; № 21123 від 21.12.2020 року; № 17123 від 17.12.2020 року).

Натомість, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що обґрунтовують заперечення Відповідача.

Отже, станом на час здійснення господарських операцій ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мало повний обсяг дієздатності, взято на облік як платника податків Центральною ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДПС у Донецькій області, 31.10.2019 року, 69.

Також, станом на дати укладення договору, здійснення господарських операцій, відповідно до даних контролюючого органу «Інформація про суб`єктів господарювання які мають податковий борг» ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» не мало податкового боргу (перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України)

Крім того, відповідно до даних про взяття на облік платників податків зазначений контрагент перебуває на обліку в органах доходів і зборів (платником податків перевірено відомості із загальнодоступного ресурсу ДПС України, розташованого на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/registration), відповідно до даних реєстру платників ПДВ зазначений контрагент зареєстрований як платник ПДВ (відповідно до даних загальнодоступного ресурсу ДПС України на веб сайті https://cabinet.tax.gov.ua/registers/pdv).

Враховуючи вищевикладене, фактичне виконання Договору поставки № ДМН-2020/1204 від 04.12.2020 року, укладеного з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» підтверджено ТОВ «ІАК «Балінвест» належними та допустимими доказами; вищезазначений договір не містить ознак фіктивності; у ТОВ «ІАК «Балінвест» були наявні підстави для відображення господарських операцій з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ДАМОНА» в бухгалтерському обліку. Контролюючим органом протилежного не доведено.

Суд, дослідивши матеріали справи, відхиляє доводи відповідача про неможливість здійснення двох перевезень однією особою за 24 год. з урахуванням відстані та часу на навантаження та розвантаження.

Вищезазначені доводи Відповідача є припущеннями контролюючого органу, оскільки відповідачем на підтвердження своїх пояснень не надано жодного належного та допустимого доказу.

Аргументи відповідача відносно того, що автомобільний транспорт, яким нібито перевозився товар з м. Маріуполя до Балаклійського району Харківської області, фіксувався у Херсонській та Одеській областях, м. Києві. Суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджені належними та допустимим доказами.

Посилання Відповідача на дані інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» суд відхиляє, оскільки такі дані не є належними доказами за відсутності документального підтвердження того, що інформаційною підсистемою «Гарпун» обладнані всі автошляхи України; відсутня інформація про те, що всі камери системи здійснюють фіксування переміщення автомобіля.

Щодо аргументів відповідача про те, що відсутність розрахунку Позивача з постачальниками свідчить про відсутність руху активів, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2.4. Договору поставки № ДМН-2020/1204 від 04.12.2020 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», покупець (Позивач) здійснює оплату за поставлений Товар шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника зазначений у розділі «Юридичні адреси і реквізити Сторін», але не пізніше 30 календарних днів після отримання Товару.

Згідно з п. 3.2. цього Договору датою поставки Товару є дата видаткової накладної.

Так, сторонами на підтвердження поставки Товару було оформлено та підписано наступні видаткові накладні № 24121 від 24.12.2020 року; № 23121 від 23.12.2020 року; № 22124 від 22.12.2020 року; № 18126 від 18.12.2020 року; № 21123 від 21.12.2020 року; № 17123 від 17.12.2020 року.

Отже оплата за першу партію поставленого товару 17.12.2020 року має бути здійснена до 16.01.2021 року. Враховуючи вищевикладене, строк оплати за товар ще не сплив в періоді, за який була проведена документальна планова перевірка Позивача.

В додаткових письмових поясненнях, відповідач повідомив суд про досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, розпочатого 16.04.2021 року та надав матеріали досудового розслідування, яке знаходиться в провадженні слідчого управління ФР ГУ ДФС у Харківській області.

Суд критично оцінює зазначені доводи Відповідача з посиланням на вищезазначені матеріали досудового розслідування, виходячи з мотивів, викладених в цьому рішенні щодо контрагента позивача ПП «Укрорганік 001» та приходить до висновку про неналежність матеріалів кримінальної справи в якості доказів в адміністративному провадженні.

У ході розгляду справи Відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, котрі б у порядку ч. 2 ст.77 КАС України доводили неправомірність діянь заявника за цим епізодом.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН».

Між позивачем та ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» було укладено Договір № 46902-КР про надання послуг по обробці ґрунту від 04.12.2020 року, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги по обробці ґрунту, дискування, глибокорихлення, внесення добрив, послуги з розкорчовування поля, зокрема, але не виключно (далі Послуги). Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим Договором або Додатками до нього.

Згідно з п. 1.2 цього Договору, види сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню за цим договором, їх обсяг (в гектарах, тонах, кілометрах), вартість, строки подачі техніки та строки виконання Послуг узгоджуються сторонами в Додатку (Додатках), що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору Виконавець зобов`язується виконати обумовлені цим договором Послуги власною (або орендованою), технічно справною сільськогосподарською та автотранспортною технікою (далі по тексту Техніка). Марка, модель та реєстраційні номери техніки зазначаються у Додатках до даного Договору.

Згідно з п. 1.4. Послуги надаються на земельних ділянках Замовника загальною площею 3863,4729 га, що розташовані: Харківська обл., Балаклійський р-н., с. Яковенкове.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача Виконавцем та приймання Замовником робіт здійснюється в місці здійснення робіт, визначеному у цьому Договорі. Місцем виконання робіт є: Харківська обл., Балаклійський р-н, с. Яковенкове. Акти приймання-передачі оформлюються Сторонами за фактом виконання кожного окремого виду робіт. Сторони погоджуються, що кожен окремий Акт приймання-передачі, що складений ними на виконання умов цього Договору є належним підтвердженням факту своєчасного та якісного виконання відповідних робіт Виконавцем.

Згідно з п. 4.7. Договору оплата за послуги Виконавця здійснюється на підставі рахунку виписаного Виконавцем в строк до 04.05.2021 року. Оплата може здійснюватися частинами. Сторони мають право шляхом укладення відповідної додаткової угоди встановити інші порядок та строки розрахунків.

Згідно з Додатком № 1 до цього Договору сторони погодили наступні види робіт, їх розмір, договірну ціну та орієнтовні терміни виконання робіт, а саме: внесення мінеральних добрив, дискування поля, культивація, глибоке рихлення ґрунту, обприскування, внесення біодобрив.

Для надання послуг по внесенню добрив у запланованих обсягах Замовник відповідно до наступних Актів приймання-передачі передав Виконавцю відповідні добрива: від 05.12.2020 року; від 17.12.2020 року; від 18.12.2020 року; від 21.12.2020 року; від 22.12.2020 року; від 23.12.2020 року; від 24.12.2020 року.

Відповідно до вищезазначених Актів ТОВ «ІАК «Балінвест» передав ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» добриво азотно-фосфорно калійне 9-25-25 266,695 тон, норма внесення 140 кг/га (+/- 5%); добриво органічно-мінеральне сухе «Вітагров» - 600 тон, норма внесення 250 кг/га (+/- 5%); карбамідно-аміачна суміш № 32 165,486 тон, норма внесення 83 л/га (+/- 5%). Матеріали є власністю замовника, підписання акту приймання-передачі матеріалів не є підставою переходу права власності на них до виконавця.

Крім того, ТОВ «ІАК «Балінвест» та ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» було погоджено забезпечення Виконавцем виконання робіт по обробці ґрунту сільськогосподарською технікою.

На підтвердження виконання робіт, сторонами складено: Акт № 36 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020; Акт № 37 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020; Акт № 38 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020; Акт № 39 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020; Акт № 40 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020; Акт № 42 здачі-прийняття робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2020.

Крім того, сторонами підписано Звіти про використання матеріалів (добрив).

До того ж, за результатами зазначених господарських операцій оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну № 27 від 30.12.2020; № 28 від 30.12.2020; № 29 від 30.12.2020; № 30 від 30.12.2020; № 31 від 30.12.2020; № 33 від 30.12.2020.

Відповідно до Актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.12.2020 року добрива були використані в господарській діяльності ТОВ «ІАК «Балінвест» шляхом внесення в ґрунт на незрошуваних землях ТОВ «ІАК «Балінвест» під урожай 2021 року відповідно до схеми ділянок, полів та сівозмін ТОВ «ІАК «Балінвест» на 2021 рік.

Суд критично оцінює доводи відповідача відносно відсутності техніки у ТОВ «Харвестер-Комбайн» виходячи з наступного.

Посилання контролюючого органу на дані Єдиного реєстр податкових накладних не є належним та допустимим доказом. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

Сільськогосподарська техніка могла бути придбана ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» до 2020 року.

Сільськогосподарська техніка, послуги, необхідні для провадження господарської діяльності, у тому числі оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо могла бути придбана або залучена в оренду ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» також у неплатників податку на додану вартість.

Крім того, у Позивача відсутні права та обов`язки контролювати правові підстави використання сільськогосподарської техніки надавачами послуг. Сам факт її наявності достатній для Позивача для укладення відповідного договору про надання послуг з обробітку ґрунту.

Посилання контролюючого органу на те, що відповідно до умов Договору переїзди техніки своїм ходом протягом періоду надання послуг виконується за рахунок Замовника, а також на те, що Виконавець та Замовник погодили, що витрати пального на сільськогосподарську роботу та переїзди між полями, забезпечуються за рахунок Замовника та контролюється Замовником, є безпідставними, оскільки спростовуються Додатковою угодою до Договору від 04 грудня 2021 року Відповідно до вищезазначеної Додаткової угоди переїзди техніки своїм ходом протягом періоду надання послуг виконується за рахунок Виконавця, а також витрати пального на сільськогосподарську роботу та переїзди між полями, забезпечуються за рахунок Виконавця та контролюється Виконавцем.

Крім того, переїзди техніки своїм ходом, переїзди техніки між полями не є предметом договору про надання послуг по обробці ґрунту та не спростовують здійснення господарської операції з обробітку ґрунту.

Аргументи контролюючого органу про неможливість надання послуг ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН» ТОВ «ІАК «Балінвест», через те, що відсутній факт придбання добрив ТОВ «ІАК «Балінвест» у ПП «Укрорганік 001» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», спростовуються доводами позивача, викладених вище.

Щодо посилання відповідача на відсутність у ТОВ «ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН», знову ж таки, відповідно до даних ЄРПН у грудні 2020 року, фізичних та технологічних можливостей, а також виконання цим суб`єктом господарювання у значних обсягах послуг аналогічного характеру іншим контрагентам, по-перше є неналежним доказом, а по-друге, не доводить відсутності здійснення господарських операцій з ТОВ «ІАК «Балінвест». Контролюючий орган не звертає уваги на те, що іншим контрагентам такі послуги могли надаватись за допомогою іншої техніки, в тому числі на умовах оренди, а також із залученням третіх осіб, субпідрядників тощо.

Аргументи Відповідача відносно того, що ТОВ «Харвестер-Комбайн» () з урахуванням нереальності господарських операцій з придбання добрив, не могло вносити їх в ґрунт суд відхиляє виходячи з наступного.

ТОВ «Харвестер-Комбайн» крім внесення добрив, придбаних у ПП «Укрорганік 001» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», також здійснювало роботи з внесення в ґрунт карбамідно-аміачної суміші № 32, придбаної у інших контрагентів, а також роботи з дискування поля, культивації, глибокого рихлення ґрунту, обприскування тощо.

Відповідачем не доведено нереальність здійснення господарських операцій з контрагентами ПП «Укрорганік 001» та ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», на яку Відповідач посилається для здійснення висновків про нереальність господарських операцій з ТОВ «Харвестер-Комбайн».

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність оплати позивачем послуги ТОВ «Харвестер-Комбайн» як на підставу визнання господарської операції нереальною з огляду на наступне.

Ввідповідно до п. 4.7. Договору № 46902-КР про надання послуг по обробці ґрунту від 04.12.2020 року, укладеного з ТОВ «Харвестер-Комбайн», оплата за послуги Виконавця здійснюються на підставі рахунку виписаного Виконавцем в строк до 04.05.2021 року. Оплата може здійснюватися частинами. Сторони мають право шляхом укладення відповідної додаткової угоди встановити інші порядок та строки розрахунків.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати за послуги ще не сплив в періоді, за який була проведена документальна планова перевірки Позивача.

У ході розгляду справи Відповідач як суб`єкт владних повноважень не подав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, котрі б у порядку ч. 2 ст.77 КАС України доводили неправомірність діянь заявника за цим епізодом.

З огляду на викладені вище міркування, суд доходить до переконання про недоведеність контролюючим органом у порядку ч.2 ст.77 КАС України події вчинення заявником податкового правопорушення у вигляді заниження (недоплати) грошових зобов`язань з ПДВ за переліченими вище епізодами.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1, яким встановлено відхилення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за даними перевірки від від`ємного значення об`єкта оподаткування за даними платника на 14 311 500 гривень.

Вирішуючи спір щодо справляння податку на прибуток у господарських операціях за взаємовідносинами із переліченими вище контрагентами постачальниками позивача, суд відзначає, що правила справляння податку на прибуток регулюються нормами розділу ІІІ ПК України.

Так, згідно з п.п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Отже, визначальне значення для обчислення податку на прибуток мають саме правила обрахування показників фінансової звітності, а відтак, правила обчислення доходу і витрат за ст. 1Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Разом із тим, суд вважає, що при обчисленні податку на прибуток мають також додатково враховуватись як положення п. 14.1.36 ст. 14 ПК України (стосовно змісту господарської діяльності особи), так і положення ст.ст. 215, 216, 228 Цивільного кодексу України і ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України (стосовно юридичних наслідків вчинення особою нікчемних правочинів), адже доведений контролюючим органом намір платника податків на безпідставне одержання податкової вигоди як за рахунок штучного проведення умисно збиткових господарських операцій, так і за рахунок відображення в обліку показників документів за нереальними господарськими операціями у межах нікчемних правочинів припиняє (нівелює) право особи на віднесення понесених видатків на розрахунки із Державою по податку на прибуток.

Аналіз положень пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України свідчить, що платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. При цьому показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Визначення нового розміру податку на прибуток для підприємства може бути здійснено й податковим органом. Але, у цьому разі, податковий орган має дотримуватися порядку, встановленого Податковим кодексом України. За таких підстав обчисленню грошового зобов`язання за податком на прибуток та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток має передувати складання фінансової звітності підприємства з зазначенням правильних показників, які отримані під час податкової перевірки. При цьому податковий орган на підставі доказів, що відповідають ст. 83 цього Кодексу має встановити та описати в акті перевірки відповідно до яких норм національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (міжнародних стандартів фінансової звітності) слід було складати підприємству фінансову звітність; яких порушень цих керівних документів припустився платник податку.

За змістом абзацу 11 частини першої статті 1, частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми);дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Аналіз вказаних норм законів свідчить, що показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що передбачено у пункті 44.2 статті 44 Податкового кодексу України.

До первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, які за змістом відповідають вимогам закону. Зазвичай обліковий працівник не має права відмовити у реєстрації первинного документу, що надійшов на підприємство. За такою презумпцією податковий орган встановивши, що певний первинний документ не мав бути облікований, має навести підстави для такої відмови та підтвердити ці обставини зібраними під час перевірки доказами.

Зокрема нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, які базуються лише на податковій інформації без належного дослідження усіх первинних документів позивача.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені Податковим кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Тому, аналізуючи положення п.п.134.1.1 ст.134 ПК України та норми розділу V Податкового кодексу України (ст.ст.185, 187, 189, 198, 200-1, 201 названого кодексу) у кореспонденції з приписами ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України, суд доходить висновку, що платник податків може правомірно реалізувати право на формування витрат по податку на прибуток та податкового кредиту з ПДВ у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента-постачальника первинних документів без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов`язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб`єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на податковий кредит; 5) реєстрація контрагентом-постачальником податкової накладної в Реєстрі податкових накладних.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч. 4 ст. 9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування «поза будь-яким розумним сумнівом» (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування «баланс вірогідностей» (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що при оцінці доказів Європейський Суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через не спростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя з`ясування об`єктивної істини у справі.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або непідтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування та беручи до уваги обсяг доказів, наявних у розпорядженні контролюючого органу на момент видання оскаржених рішень, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильними та фактично обґрунтованими тих мотивів, які покладені в основу оскаржених рішень, адже обставини фізичного існування товару як реальної речі матеріального світу, обставини реєстрації податкових накладних контрагентів-постачальників в Єдиному реєстрі податкових накладних, обставини подальшого продажу товару на користь покупців-резидентів України, обставини використання товару та послуг в господарській діяльності Позивача, виключають існування наміру на безпідставне одержання позивачем податкової вигоди і доводять правильність та достовірність даних податкового обліку заявника з податку на прибуток та з ПДВ.

Доводи контролюючого органу з приводу нездатності контрагента - постачальника виконати власні господарські зобов`язання за договорами поставки суд змушений відхилити, оскільки, по-перше, виконання зобов`язань з продажу вже створеного товару об`єктивно не вимагає ані існування основних фондів, ані існування виробничих потужностей, ані наявності трудових ресурсів чи будь-яких інших активів.

По-друге, суд зважає, що контролюючим органом не були опитані керівники та засновники контрагентів - постачальників, хоча відомості про їх ідентифікуючі ознаки як учасників суспільних відносин були достеменно відомі контролюючому органу, а ця обставина призводить до істотної вади у результатах реалізації контролю за дотриманням податкової дисципліни. До того ж контролюючим органом не були виявлені та зафіксовані в акті перевірки (а відтак, і не брались до уваги при винесенні оскаржених податкових повідомлень - рішень) істотні дефекти у процедурі створення контрагентів позивача та суттєві вади у процесі поточного функціонування цих суб`єктів господарювання.

По-третє, суд бере до уваги, що у спірних правовідносинах контролюючим органом за відсутності жодних розумних причин не були ініційовані процедури зустрічної звірки контрагентів -постачальників.

По-четверте, суд констатує, що контролюючим органом у спірних правовідносинах безпідставно проігноровані письмові докази реального фізичного існування товару предмету правочину поставки, який у подальшому був частково проданий на користь покупця-резидента України, а частково використаний у власній господарській діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Податкове законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Також, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Доводи податкового органу про порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності суд відхиляє.

По-перше, зазначене посилання на певну інформацію з інформаційно-аналітичних баз, реєстрів розрахунків податкового органу не приведено відповідачем у форму, що відповідає ст. 83 Податкового кодексу, ст. ст. 72 КАС України.

По-друге, сама по собі негативна інформація про контрагентів позивача не може бути підставою для висновку про порушення ним, як покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, якщо не доведено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Про зазначену обставину представник відповідача навіть не зазначав у відзиві.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, у разі надання їх доказової сили буде носити лише інформативний характер.

Чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів. Відповідні правові висновки підтверджуються висновками Верховного Суду викладеними у Постановах від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19, від 16 квітня 2020 року у справі № 805/5017/15-а.

Натомість представник позивача надав суду інформацію, що під час отримання доступних відомостей про контрагентів ними не було знайдено будь-якої компрометуючої інформації. Ці доводи відповідачем не спростовані, а вся негативна інформація сформована лише після виконання угод, що досліджувались судом.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 27.02.2020 року (справи №813/7081/14, № 814/120/15), від 03.10.2019 (справа № 813/4079/15), від 10.09.2019 (справа № 814/2412/17), від 02.04.2020 у справі № 160/93/19), від 13.08.2020 (справа № 520/4829/19), Верховний Суд зауважив, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Верховним Судом у своїй постанові від 13.03.2018 у справі № 809/1062/17 зроблено висновок про обґрунтованість відхилення доводів контролюючого органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача, зважаючи на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без дослідження первинних документів позивача. При цьому, можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит.

В акті перевірки, та під час судового засідання контролюючий орган обґрунтовуючи порушення контрагентами позивача положень податкового законодавства, посилається на відкрите кримінальне провадження, фігурантом яких є, зокрема: ПП «Укрорганік 001» ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона». Разом з тим, в акті перевірки, відсутня інформація про порушення кримінальної справи. Питання про проведення зустрічних звірок з контрагентами: ПП «Укрорганік 001» ТОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Дамона», ТОВ «Харвестер-Комбайн» податковий орган навіть не ставив. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що направлення на проведення таких перевірок не оформлювалося.

Відомості та документальні підтвердження завершення зазначених відповідачем кримінальних проваджень, де фігурують постачальники позивача, та щодо встановлення/доведення органом розслідування події та складу злочину та/чи притягнення будь-яких посадових осіб останніх до відповідальності за скоєні кримінально-каранні діяння у акті перевірки відсутні. Відсутній на час розгляду справи та до справи не наданий обвинувальний вирок/вироки, що набрав/ли законної сили, та містили би в собі встановлені судом об`єктивні дані щодо ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами суб`єктів господарської діяльності за наслідками виконання операцій, в тому числі з ТОВ «ІАК «Балінвест».

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.05.2021 року №1.

В податковому повідомленні-рішенні від 13.05.2021 року № 1 контролюючий орган зазначає, що ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» на дату складання акту не надано повідомлення протягом 10 робочих днів з дати зміни облікових даних щодо об`єктів оподаткування за договором оренди б/н від 02.05.2018 року (строк дії до 30.04.2021 року) та б/н від 01.03.2019 року (строк дії до 31.12.2021 року). Тобто, дати змін облікових даних виникли 02.05.2018 року та 01.03.2019 року. Підприємством порушено п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України.

На підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 117.1 ст. 117 ПК України застосовано штрафні санкції у сумі 2040,00 грн.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Суд відхиляє посилання відповідача про те, що позивач на дату складання акту не надав повідомлення про зміни облікових даних щодо вищенаведених об`єктів оподаткування за договором оренди б/н від 02.05.2018 року (строк дії до 30.04.2021 року) та б/н від 01.03.2019 року (строк дії до 31.12.2021 року), чим порушено п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 4 п. 63.3. ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком, встановленим розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, тобто, шляхом подання повідомлення за ф. № 20-ОПП.

Повідомлення за ф. № 20-ОПП подається платниками податків за умови наявності об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Згідно з абз. 3 п. 63.3. ст. 63 ПК України об`єктами оподаткування і об`єктами пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно відповідних розділів ПК України.

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачанні товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податку податкового обов`язку.

Інформація про об`єкти оподаткування, такі як товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) відображаються у відповідній податковій звітності платника податків (податкова декларація з податку на прибуток, з податку на додану вартість, податковий розрахунок з сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску та інші), тому про такі об`єкти оподаткування не потрібно повідомляти у повідомленні за ф. №20-ОПП, що додатково підтверджується з Загальнодоступного інформаційно-довідкового ресурсу Інформаційно-довідкового департаменту ДПС (категорія 116.11 «Які СГ та у яких випадках не повинні подавати повідомлення за ф. № 20-ОПП»).

Враховуючи це, оскільки відповідно до вищезазначених договорів оренди, об`єктом оподаткування, зокрема податком на додану вартість, є саме операція з постачання послуг оренди, які, зокрема, відображаються у відповідній звітності платника податків ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» з податку на додану вартість, обов`язок Позивача повідомляти про такий об`єкт оподаткування за формою № 20-ОПП не передбачено чинним ПК України.

Крім того згідно з п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, які в тому числі передбачені п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1.

В податковому повідомленні-рішенні від 13.05.2021 року № 1 з посиланням на Акт та висновки від 05.05.2021 року № 90/20-40-07-01-16 на заперечення платника податків, контролюючий орган зазначає, що ТОВ «ІАК «БАЛІНВЕСТ» не нараховує податок на нерухоме майно у частині об`єктів житлової нерухомості, а саме: житлового будинку літ. «А-1» ( АДРЕСА_1 ) та житлового будинку (с. Яковенкове, вул. Кравченко, 20) за березень 2020 року на загальну суму 883,2 грн, в результаті чого порушує п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266, п. 52-5 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

У зв`язку з цим контролюючим органом згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1. ст. 58 ПК України та п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачують юридичні особи, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на 883,20 грн.

З такими доводами контролюючого органу суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 226.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п. 525 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу в період з 1 березня по 31 березня 2020 року.

При цьому платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (крім фізичних осіб), що відповідно до підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період березень 2020 року.

У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період квітень 2020 року із причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в яких відобразити відповідні зміни податкового зобов`язання за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту.

При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені статтею 50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період квітень 2020 року.

Установити, що платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які визначають податкові зобов`язання із такого податку на підставі податкових декларацій, сплачують податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період квітень 2020 року у повному обсязі за місцезнаходженням об`єкта нежитлової нерухомості у строк до 30 червня 2020 року без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом за порушення термінів сплати податкових зобов`язань щодо загальних термінів сплати податкового зобов`язання за такий період.

Відповідачем не наводиться, по якому конкретно об`єкту житлової нерухомості він вбачає ненарахування Позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що призводить до правової невизначеності. А зазначення нібито адрес житлових будинків та інвентарних номерів не доводить наявність у власності Позивача зазначених об`єктів нерухомого майна.

Зазначення в акті виключно даних, отриманих з декларацій платника податків, без аналізу документів, що підтверджують право власності Позивача на об`єкти житлової нерухомості, не є належним обґрунтуванням порушення Позивачем щодо ненарахування податку на майно у частині житлової нерухомості та є самостійною підставою для визнання судом рішення контролюючого органу неправомірним. Просте перелічення видів документів, без зазначення їх реквізитів, не може слугувати таким обґрунтуванням.

Враховуючи це, Відповідачем не обґрунтовано підстав наявності житлової нерухомості у власності Позивача та не обґрунтовано розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 року № 1 є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "БАЛІНВЕСТ" про визнання протиправним та скасування наказу та податкових повідомлень - рішень підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що на адресу суду представником позивача була подана заява від 03.09.2021 року щодо розгляду питання про стягнення з відповідача витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до вимог ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Враховуючи положення ст.143 КАС України та заяву представника позивача від від 03.09.2021 року, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "БАЛІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року № 1.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року №1.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року № 1.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.05.2021 року №1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "БАЛІНВЕСТ" (64225, Харківська область, Балаклійський район, с.Яковенкове, вул. Миру, буд.27, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 13.09.2021 року о 15:30 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал № 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2021 року.

Суддя О.М.Тітов