Справа № 756/6843/21
Суддя: Жук М. В.
Дата ухвалення: 2021-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.07.2021 Справа № 756/6843/21
Справа № 756/6843/21
Провадження 2-а/756/135/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року суддя Оболонського районний суд міста Києва Жук М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) відділу Прикордонної служби «Дергачі» Харківського загону капітана Няньчура Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону (в/ч 9951) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до начальника віпс (тип А) відділу Прикордонної служби «Дергачі» Харківського загону капітана Няньчура О.С., Харківського прикордонного загону (в/ч 9951) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на те, що 23.04.2021 року начальником віпс (тип А) відділу Прикордонної служби «Дергачі» Харківського загону капітаном Няньчуром О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 151059, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а саме порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України.

Зазначає, що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , проте після окупації міста змушена була разом із сім`єю переїхати до м. Києва. 07.07.2020 року через КПВВ приїхала до окупованого м. Донецьк, щоб перевірити майно та провідати родичів. Після візиту 22.04.2021 року хотіла потрапити через КПВВ до території підконтрольній владі України, але військові окупованої території її не пропустили, мотивувавши тим, що протягом року їй заборонений в`їзд, проте з території Росії вона може потрапити до Києва. У зв`язку із чим 23.04.2021 року прибула до прикордонного пункту пропуску «Дергачі» з російської сторони, в результаті чого й був складений протокол про накладення адміністративного правопорушення.

З вказаною постановою позивачка не згодна, просить її скасувати, вважає, що правопорушення вчинене нею у стані крайньої необхідності.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), відповідно до ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення № 151059 начальником віпс (тип А) відділу Прикордонної служби «Дергачі» Харківського загону капітаном Няньчуром О.С. вказано, що 23.04.2021 року о 05 год. 10 хв. в пункті пропуску через державний кордон «Гоптівка» виявлено порушення 22.04.2021 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 порядку виїзду з тимчасово окупованої території України (далі - ТОТ) в районі пункту пропуску «Новоазовськ» (рух через який припинено) поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду (далі КПВВ), чим порушила вимоги п. 3 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно даної постанови визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність в тому числі і за порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях» визначено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок, який визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 № 861 затверджено перелік контрольних пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей.

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до п. 3, ч. 1 п. 9 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затверджене постановою KMУ від 18.08.2010 року № 751, встановлено, що у разі виникнення потреби у створенні умов для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю осіб, транспортних засобів, вантажів і товарів, зберігання транспортних засобів, використання розвантажувально-навантажувальної та іншої спеціалізованої техніки, застосування технічних і спеціальних засобів митного контролю, використання яких у пунктах пропуску обмежене або неможливе, на території окремих залізничних станцій, аеропортів (аеродромів), морських і річкових портів та на території, що суміщається з їх акваторіями, за рішенням Кабінету Міністрів України можуть створюватися пункти контролю (далі - пункт контролю). Пункти контролю, на які поширюється дія цього Положення, можуть функціонувати самостійно або для забезпечення діяльності у відповідних пунктах пропуску.

Відкриття, закриття (тимчасове закриття) пунктів пропуску та пунктів контролю здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Розпорядженням від 18.02.2015 року № 106-р «Про закриття пунктів пропуску через державний кордон» Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) «Маринівка», «Новоазовськ», «Успенка», «Іловайськ», «Квашине», «Донецьк», «Должанський», «Червона Могила», «Ізварине», «Красна Талівка», «Юганівка», «Герасимівка», « Петрівка », « Луганськ ».

З вищевикладеного вбачається, що в Україні функціонує відповідний порядок перетинання державного кордону України на шляхах міжнародного сполучення через спеціально виділені території місцевості з комплексом технічних засобів і споруд, які забезпечують право осіб на вільне пересування з дотриманням встановлених правил та функціонують на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (ст. 202, ч. 2 ст. 203, ст. 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), ст. ст. 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення, протидію яким віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України врегульовано Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2013 року № 898, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.10.2013 року за № 1729/24261 (із змінами).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Позивачка не заперечує того, що перетнула державний кордон України з Російською Федерацією через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ».

В той же час позивачка у своєму адміністративному позові вказала, що їй було необхідно потрапити до міста Києва, де на неї чекав чоловік, що потягло за собою перетин кордону у тимчасово не діючому пункті пропуску. Однак такі доводи нічим не обґрунтовуються, та відповідно не мотивується в чому склалась така крайня необхідність перетину кордону у тимчасово не діючому пункті пропуску, яка б звільнила її від притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачкою вимог п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2019 року № 815 а відтак вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України, судом не встановлені, а за таких підстав суд вважає вимоги позивачки про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Зібрані посадової особою докази про вчинення позивакою правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них позивачки.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями КУпАП, а відтак позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 139, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника віпс (тип А) відділу Прикордонної служби «Дергачі» Харківського загону капітана Няньчура Олександра Сергійовича, Харківського прикордонного загону (в/ч 9951) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів від дня його складання через Оболонський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя