Справа № 280/2322/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2021 року Справа № 280/2322/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Семенівської сільської ради (72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Першотравнева, 57)

про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до (з урахуванням уточнень від 05.04.2021) Семенівської сільської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати незаконним підпункт 2.2 пункту 2 рішення Семенівської сільської ради (восьмого скликання) Мелітопольського району Запорізької області, прийняте на 10 сесії № 36-10/20 від 30.09.2020 «Про внесення змін до рішення Семенівської сільської ради від 25.06.2020 № 39-06/20; від 30.07.2020 № 25-07/20; від 27.08.2020 № 22-08/20».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 виключено із списку громадян, яким надаються дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах Новомиколаївського старостинського округу для ведення особистого селянського господарства. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки ним виконано всі умови для отримання відповідного дозволу та, після прийняття рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 № 25-07/20, зроблено проект землеустрою, що свідчить про факт виконання даного рішення. Зауважує, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/2322/21 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому до матеріалів справи відзиві (вх. від 11.05.2021 №26279) зазначає, що підставою для внесення змін до рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 № 25-07/20 слугувала доповідна записка депутата Новомиколаївського старостинського округу Шумейка М.М. від 31.08.2020 за вх. №2222. У доповідній записці депутат ОСОБА_2 повідомив, що ним підписано погодження виділення земельної ділянки ОСОБА_1 без наявних схем розташування бажаної для відведення земельної ділянки. При цьому, позивач стверджував, що оформлює город, який перебуває у його користуванні. Також, депутат ОСОБА_2 наполягав на винесенні на розгляд сесії питання щодо скасування рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, як такого, що прийнято у результаті навмисного введення в оману погоджуючу сторону - депутата старостинського округу. Враховуючи наведене зазначає, що спірне рішення прийнято згідно статей 31, 32, 43 Регламенту Семенівської сільської ради. Вважає, що відповідач діяв у спосіб та в межах наданих законами та Конституцією України повноважень. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача 17.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №27564), в якій зазначає, що в порушення частини другої статті 19 Конституції України та положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постійна комісія Семенівської сільської ради без належної оцінки, без зазначення конкретних аргументованих підстав та без посилання на відповідні положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і Земельного кодексу України вирішила безпідставно внести зміни до пункту 2 рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 № 25-07/20, виключивши з додатку 1 строку 36 «36 ОСОБА_1 2,0 с. Зеленчук». Також зазначає, що виходячи з системного аналізу положень статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», регламент сільської ради є процесуальним актом сільської ради, який регулює виключні питання алгоритму її роботи та інші процедурні питання. Натомість, підстави для внесення змін до рішень сільської ради регулюється виключно відповідним законом.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

30.07.2020 прийнято рішення сьомої сесії сьомого скликання Семенівської сільської ради №25-07/20, відповідно до якого вирішено надати громадянам дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Запорізької області, Мелітопольського району, с. Новомиколаївка, для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність згідно з Додатком 1.

Згідно пункту 36 Списку громадян, яким надаються дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах Новомиколаївського старостинського округу для ведення особистого селянського господарства (Додаток 1 до рішення від 30.07.2020 №25-07/20), позивача включено в даний список громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована у с. Зеленчук.

22.08.2020 позивачем укладено Договір №71-ГР з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» на виконання топографо-геодезичних та картографічних робіт.

Згідно акту виконаних робіт до Договору від 22.08.2020 №71-ГР, який підписаний уповноваженими сторонами, вказані роботи виконані в повному обсязі.

Згідно рахунку від 22.08.2020 №71-ГР позивачем сплачено виконані топографо-геодезичні та картографічні роботи в сумі 1500,00 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 30.12.2020 №0.0..1.

Тобто, після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність, позивачем зроблено відповідний проект землеустрою, що свідчить про виконання рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 №25-07/20.

Проте, 30.09.2020 прийнято рішення десятої сесії сьомого скликання Семенівської сільської ради №36-10/20 «Про внесення змін до рішень Семенівської сільської ради від 25.06.2020 №39-06/20; від 30.07.2020 №25-07/20; від 27.08.2020 №22-08/20».

Підпунктом 2.2 пункту 2 означеного рішення Семенівська сільська рада, керуючись пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтею 12 Земельного кодексу України, враховуючи доповідну записку депутата Новомиколаївського старостинського округу Шумейка М.М. від 31.08.2020 та рішення постійної депутатської комісії сільської ради з питань законності та врегулювання земельних відносин, регуляторної політики, будівництва, архітектури та екології від 15.09.2020, вирішила внести зміни до рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 №25-07/20 «Про надання громадянам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах сіл Новомиколаївського старостинського округу, Мелітопольського району, Запорізької області» виключивши з додатку 1 до рішення № від 30.07.2020 №25-07/20 строку 36 «36 ОСОБА_1 2,0 с. Зеленчук».

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При прийнятті рішення від 30.09.2020 №36-10/20 Семенівська сільська рада керувалась, зокрема, пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» та статтею 12 Земельного кодексу України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Так, згідно частини першої статті 12 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Тобто, застосування положень статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 12 Земельного кодексу України не є підставою для внесення змін відповідачем до своїх рішень або їх скасування.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За змістом статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм у їх сукупності можна зробити висновок, що прийняття органом місцевого самоврядування ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, що пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин. Тобто, рішення органу місцевого самоврядування є підставою виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб.

Частиною першою статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування):

«В Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 4 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення».

Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Разом з тим, із вказаного Рішення Конституційного Суду України вбачається, що такі рішення органу місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в інший спосіб.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органу місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55, статті 124 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №916/1979/13.

Поряд з цим, за змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти; до ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

У зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою для виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

В той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, факт виконання ОСОБА_1 рішення Семенівської сільської ради від 30.07.2020 №25-07/20 підтверджується:

Договором від 22.08.2020 №71-ГР, укладеним з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» на виконання топографо-геодезичних та картографічних робіт;

актом виконаних робіт до Договору від 22.08.2020 №71-ГР;

банківською квитанцією від 30.12.2020 №0.0..1 про оплату вказаних робіт.

Щодо твердження відповідача про прийняття рішення Семенівської сільської ради від 30.09.2020 № 36-10/20 у відповідності до статей 31, 32, 43 Регламенту Семенівської сільської ради, слід зазначити про наступне.

Згідно частин чотирнадцятої та п`ятнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради.

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Тобто, виходячи з системного аналізу положень статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», регламент сільської ради є процесуальним актом сільської ради, який регулює виключні питання алгоритму її роботи та інші процедурні питання, а підстави для внесення змін до рішень сільської ради регулюється виключно відповідним законом.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Суд також зауважує, що спірне рішення прийнято на сесії Семенівської сільської ради сьомого скликання, а не восьмого, як помилково зазначив позивач, а отже саме дане рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати підпункт 2.2 пункту 2 рішення десятої сесії сьомого скликання Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 30.09.2020 №36-10/20 «Про внесення змін до рішень Семенівської сільської ради від 25.06.2020 №39-06/20; від 30.07.2020 №25-07/20; від 27.08.2020 №22-08/20».

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Семенівської сільської ради (72355, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Першотравнева, 57; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 14.09.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко