Справа № 480/1721/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 р.Справа № 480/1721/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

представника позивача Дерези М.Е.,

представника відповідача Плевако В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 15.04.21 по справі № 480/1721/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 05.02.2021 № 18-1286/16-21-СГ, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області;

- зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що позивачка зверталась до відповідача із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території на Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Наказом ГУ Держгеокадастру від 21.05.2020 №18-19845/16-20-СГ було відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на землі природно-заповідного та природоохоронного призначення. Вказаний наказ позивачка оскаржила у судовому порядку. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі №480/3783/20 визнано протиправним та скасовано наказ від 21.05.2020 №18-19845/16-20-СГ, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням висновків суду. На виконання вказаного рішення суду, відповідачем було повторно розглянуто заяву позивачки про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою. За результатом розгляду, наказом від 05.02.2021 № 18-1286/16-21-СГ відповідач повторно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих же підстав, які були зазначені в наказі від 21.05.2020, а саме: бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому просить суд зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що гідрологічний заказник місцевого значення «Ямний», оголошений з розпорядженням представника Президента України в Сумській області від 28.12.1992 № 347, загальною площею 696,7 га. Заказник розташований в Великописарівському районі Сумської області на землях Вільнєнської, Ямненської та Добрянської сільських рад в заплаві р. Ворскла поблизу сіл Вільне, Ямне, та Сидорова Яруга. За інформацією наявною в Департаменті захисту довкілля та енергетики межі Заказника в натурі (на місцевості) не встановлені.

Позивач наголошує, що відповідно до листа Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської ОДА від 31.03.2020 р. № 01-20/314 «Про розгляд адвокатського запиту: межі заказника «Ямний» в натурі (на місцевості) не встановлені; проект створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду не розроблений; згідно з планом розміщення гідрологічного заказника місцевого значення «Ямний» в Великописарівському районі Сумської області, бажана до відведення земельна ділянка не накладається на «визначену» територію заказника.

Позивач наголошує, що створення гідрологічного заказника повинно пройти певну процедуру, встановлену ст. ст. 51-55 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а саме: клопотання про оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; розгляд клопотання, схвалення клопотання та розробка проекту створення територій; прийняття рішень про створення чи оголошення територій, об`єктів природно- заповідного фонду та їх охоронних зон.

На думку позивача, гідрологічний заказник місцевого значення «Ямний» не створений, отеж будь-якої зміни цільового призначення не проводилося та не могло проводитися у зв`язку з тим, що гідрологічний заказник місцевого значення «Ямний» не створений.

Крім того, позивач наголошує, що відповідач посилається на ту ж саму підставу для відмови, що й в наказі «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 21.05.2020 № 18-19845/16-20-СГ, який визнаний протиправним та скасований рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 р. по справі № 480/3783/20.

На думку позивача, суд першої інстанції не звернув уваги та не проаналізував рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 р. по справі № 480/3783/20; не звернув уваги на те, що підстава для відмови в оскаржуваному (повторному) наказі «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 05.02.2021 р. № 18-1286/16-21-СГ така ж сама (аналогічна), що й в наказі «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» 21.05.2020 № 18-19845/16- 20-СГ, який був визнаним протиправним та скасованим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 р. по справі № 480/3783/20.

Позивач наголошує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відмова, викладена у листі від 10.04.2018, є наслідком повторного розгляду заяви. Тобто, позивач вже отримував від Головного Управління Держгеокадастру відмову в отриманні дозволу з тих самих підстав. Предметом цього спору є ті самі причини відмови у наданні зазначених дозволів.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку,

На думку позивача, законодавством встановлені виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність, рішення про яке приймається відповідним органом виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності, а відповідно до п. 1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» ним є Відповідач - ГУ Держеокадастру у Сумській області.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що відповідно до абзаців 5-18 підпункту 58 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу У країни доповнено пунктом 24 такого змісту: "24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно- заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

На думку представника відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області з 27 травня 2021 року (дня набрання чинності абзаців 5 - 18 підпункту 58 пункту 4 Закону України «Про внесения змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.202!- № 1423-1X) не має права здійснювати розпорядження земельною ділянкою з щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення якої звертався позивач.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 30.04.2020 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки.

Наказом від 21.05.2020 № 18-19845/16-20-СГ Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки бажана до відведення земельна ділянка накладається на землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а саме гідрологічний заказник місцевого значення Ямний.

Не погодившись із вищевказаним наказом, позивачка звернулася до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірному наказі обґрунтовано зазначив підставу відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України).

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що стаття 118 ЗК України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови у задоволенні заяви.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. З огляду на вимоги частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2019 у справі №820/688/17, в якому суд наголосив, що рішення відповідача про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може відповідати критеріям, установленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не надає чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлюють позитивне вирішення порушеного позивачем питання.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України така відмова має бути мотивованою, а підставою відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідач, розглядаючи заяву позивачки, повинен прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Сумській області має керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі №480/3783/20 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Сумській області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 21.05.2020 № 18-19845/16-20-СГ. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На виконання вказаного рішення, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.04.2020 та наказом від 05.02.2021 №18-1286/16-21-СГ відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області приймаючи наказ від 05.02.2021 № 18-1286/16-21-СГ, виходило з того, що бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, у зв`язку з чим у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою необхідно відмовити з підстави невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Даний висновок відповідача повністю підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, відповідно до інформаційної довідки відділу у Великописарівському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 25.01.2021 № 79/413-21 земельна ділянка, яка планується для надання ОСОБА_1 , відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення: землі запасу та землі природоохоронного призначення; форма власності на землю - державна, земельна ділянка раніше не була сформована. Бажане місце розташування земельної ділянки накладається на гідрологічний заказник місцевого значення «Ямний» відповідно до Схеми визначення земель, які не можуть передаватися у колективну та приватну власність по Великописарівському району, розроблену Сумською філією Інституту землеустрою у 1993 році.

З листа Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації від 31.03.2020 № 01-20/314 вбачається, що гідрологічний заказник місцевого значення Ямний оголошений з розпорядженням представника Президента України в Сумській області від 28.12.1992 № 347, загальною площею 696,7 га. Заказник розташований в Великописарівському районі Сумської області на землях Вільнєнської, Ямненської та Добрянської сільських рад в заплаві р. Ворскла поблизу сіл Вільне, Ямне, та Сидорова Яруга. За інформацією наявною в Департаменті захисту довкілля та енергетики межі Заказника в натурі (на місцевості) не встановлені. Тому, відповідно до положень частини 4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду (а.с.14).

Аналізуючи наведені норми права та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач у спірному наказі обґрунтовано зазначив підставу відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 05.02.2021 № 18-1286/16-21-СГ та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року по справі № 480/1721/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 по справі № 480/1721/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 13.09.2021 року