Справа № 522/17369/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/399/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої - судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивача Діордіци В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Шевченко М.О.,

перекладача Чібалашвілі Л.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить продовжити строк затримання на шість місяців до 18.03.2022 громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2021 по справі № 522/4620/21 задоволено адміністративний позов Головного управління ДМС України в Одеській області до громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Також рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 по справі № 522/4622/21 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України. Приморський РВ у м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області звертався до консульства Грузії в м.Одесі та Генерального консульства Російської Федерації в м.Одесі із відповідними запитами щодо надання допомоги у ідентифікації та документуванні відповідача. Станом на 08.09.2021 консульством Грузії в м.Одесі не документовано громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтвом на повернення. У зв`язку з відсутністю свідоцтва на повернення відповідач не зміг виїхати за межі території України. Враховуючи неможливість здійснення відповідачем самостійного повернення до країни походження, через відсутність співпраці з його боку та неможливість його ідентифікації, відсутність свідоцтва на повернення, а отже невиконання ним рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2021 по справі № 522/4622/21 щодо примусового видворення відповідача за межі території України, ГУ ДМС України в Одеській області звернулося до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суду пояснив, що міграційний орган не звертався до нього з питанням співпраці під час процедури ідентифікації. Вказав на погіршення стану його здоров`я, необхідність операційного втручання та неможливість у зв`язку з цим знаходитися у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

Представник відповідача адвокат Шевченко М. О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити. Суду надала відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначила, що ОСОБА_2 , являється громадянином республіки Грузія, має національний паспорт громадянина республіки Грузія, звернувся про продовження строку дії національного паспорту, зокрема ним до Консульської служби Посольства Грузії в Україні були подані відповідні документи. Консульською службою Посольства Грузії в Україні були прийняті від ОСОБА_2 відповідні документи та складена довідка про таке прийняття. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази відмови відповідача співпрацювати під час процедури ідентифікації, а твердження позивача про відсутність співпраці з боку відповідача невмотивоване та нічим не підтверджено. В свою чергу, ОСОБА_2 були надані дані до ГУ ДМС України в Одеській області, які ідентифікують його як особистість, що підтверджується довідкою про особу від 18 березня 2021 року. Вказала, що відсутність відповіді з Посольства Грузії в Україні не залежить від дій громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звернула увагу, що рішення про примусове повернення з України від 31 жовтня 2018 року було прийнято з грубим порушенням прав та законних інтересів відповідача та норм чинного законодавства, як і протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2021, оскільки громадянину Грузії ОСОБА_2 не було надано право скористатися послугами перекладача. Вказала, що поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України може призвести до фатальних наслідків життю та здоров`ю ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 по справі № 522/4620/21 задоволено адміністративний позов Головного управління ДМС України в Одеській області до громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України. Затримано громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 18 вересня 2021 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні (а.с. 34 38).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 по справі № 522/4622/21 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України (а.с. 49 53).

Для підготовки відповідних матеріалів на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2021 року про примусове видворення за межі території України, громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з подальшим поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що підтверджується відповідним рішенням від 18.03.2021, актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 18.03.2021, повідомленнями від 18.03.2021 та від 19.03.2021, рішенням від 19.03.2021, актом прийому-передачі особових справ, медичних документів іноземців та осіб без громадянства, які утримуються в Миколаївському ПТПІ ДМС України від 19.03.2021 та актами приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 19.03.2021 та від 20.03.2021 (а.с. 26, 27, 39, 40, 41, 42, 43, 46, 47, 48).

На даний час відповідач утримується у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 19.08.2021.

Рішенням Приморського РВ у м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області від 19.03.2021 заборонено громадянину Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну терміном на 5 (п`ять) років (а.с. 54).

ГУ ДМС України в Одеській області листом за № 5115-697/5115.2-21 від 24.03.2021 звернулося до Консула Грузії в м.Одесі щодо надання допомоги у ідентифікації особи, яка назвалась громадянином Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56).

Відповідно до листа Консульства Грузії в м.Одесі № 72/9560 від 19.04.2021 щодо ідентифікації особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і належності його до громадянства Грузії, зазначено, що провести ідентифікацію вказаної особи на підставі наданих документів неможливо (а.с. 57).

12.05.2021 Приморський РВ у місті Одесі УДМС України в Одеській області звернулося листом за № 5115-1061/5115.2-21 до Консула Генерального консульства Російської Федерації в м.Одеса, в якому просило підтвердити громадянство особи, який назвався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в разі підтвердження документувати його свідоцтвом про повернення на Батьківщину. За попередньою інформацією вказаний громадянин надав недостовірну інформацію. Також з засобів масової інформації відомо наступне: має статус «злодія у законі» за прізвиськом « ОСОБА_3 » (а.с.58).

Листом від 17.05.2021 за № 1365 Генеральне консульство Російської Федерації в м.Одесі повідомило, що з врахуванням того, що затримана особа не бажає йти на контакт та повідомити свої реальні установочні данні, вважають, що фотографії для встановлення особи та громадянства недостатньо. Також зазначено, що вважають за доцільне направити прямий запит в російські компетентні органи в рамках Мінської конвенції 1993 року або по лінії Інтерпола (а.с.59).

02.06.2021 Приморський РВ у місті Одесі УДМС України в Одеській області звернувся з листом до начальника УСР в Одеській області ДСР НП України, в якому просив звернутися з запитом до МВС РФ або за лінією Інтерполу про причетність громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальних справ, з метою ідентифікації вищевказаної особи і подальшої екстрадиції (а.с. 60- 61).

Враховуючи те, що термін утримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується, інформація щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Республіки Грузія не надходила, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України (далі - Закон).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Приписи ч. 1 ст. 26 Закону визначають, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України визначено, що, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства регламентовано дві умови, наявність хоча б однієї з яких надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців), а саме: у випадку відсутності співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та/або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 28 січня 2021 року у справі № №743/1046/20.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24.03.2021 № 5115-697/5115.2-21, 12.05.2021 № 5115-1061/5115.2-21, направлялися листи до Консула Грузії в м.Одесі щодо надання допомоги у ідентифікації особи, яка назвалась громадянином Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Консула Генерального консульства Російської Федерації в м.Одеса, щодо підтвердження громадянства особи, який назвався ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, відповідно до листа Консульства Грузії в м.Одесі № 72/9560 від 19.04.2021 зазначено, що провести ідентифікацію вказаної особи на підставі наданих документів неможливо. Також, з листа від 17.05.2021 за № 1365 Генерального консульства Російської Федерації в м.Одесі вбачається, що оскільки затримана особа не бажає йти на контакт та повідомити свої реальні установочні данні, встановити приналежність відповідача до громадянства Російської Федерації не є можливим.

Отже, на час звернення з позовом до суду у позивача відсутні відомості, які ідентифікують особу відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що на момент звернення до суду із вказаним позовом процедура ідентифікації відповідача в межах строку, на який відповідача було затримано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 у справі № 522/4620/21 не була проведена з незалежних від позивача причин.

В той же час, в розумінні ч.13 ст.289 КАС України лише у випадку, коли відповідні документи для ідентифікації іноземця були отримані від країни громадянської належності іноземця, їх наявність може свідчити про відсутність умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи.

При цьому, за відсутності оригіналу паспортного документа неможливо дійти однозначного висновку щодо його належності відповідачу та ідентифікації іноземця, а тому посилання представника відповідача на довідку від 12.03.2021 № 432/03-21 видану посольством Грузії в Україні судом до уваги не приймаються.

Стороною відповідача суду не надано доказів наявності у відповідача документів, які надають йому право виїхати з території України у встановленому законом порядку.

Посилання представника відповідача на допущення міграційним органом процедурних порушень під час прийняття рішення про примусове повернення з України від 31 жовтня 2018 року та складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17 березня 2021 року суд відхиляє, оскільки останні не є предметом дослідження у межах цієї справи.

Також суд вважає необґрунтованими твердження відповідача та його представника із посиланням на стан здоров`я відповідача про те, що поміщення останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України загрожує життю та здоров`ю відповідача, оскільки останні не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами. Зокрема, з консультативного висновку спеціаліста МЛЛШНД від 09.09.2021 не вбачається зазначених обставин, а з консультативного висновку спеціаліста від 15.03.2021 та результатів МРТ від 15.03.2021 не можливо встановити, що такі стосуються саме відповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, а також те, що термін утримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 18 вересня 2021 року, інформації з країни громадянської належності відповідача щодо встановлення його особи чи документів, необхідних для його ідентифікації, не отримано, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців.

У частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Між тим, положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про продовження строку затримання іноземця.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, задовольнити.

Продовжити строк затримання на шість місяців до 18.03.2022 громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Суддя: Ю.І. Ковтун