Справа № 440/8092/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/8092/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення основної суми винагороди від 02.07.2021 у ВП №65942665.

Позовну заяву мотивує протиправністю постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди ВП 65942665, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 56712,33, оскільки основна винагорода приватного виконавця стягується у розмірі 10% від фактично стягнутої виконавцем суми, а не від загальної суми, яка підлягає стягненню. Вказує, що в межах даного виконавчого провадження, що 26.05.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (згідно заяви представника стягувача від 20.05.2021) про повернення виконавчого документа, а тому у приватного виконавця Скрипника В.Л. не було підстав для стягнення основної винагороди в фіксованій сумі - 56712,33 грн. Вказує, що у постанові не зазначено порядок розрахунку та стягнення основної винагороди, що є неприпустимим та свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/8092/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11-00 год. 04 серпня 2021 року.

03.08.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, судом 04.08.2021 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 11:30 год. 16 серпня 2021 року.

09.08.2021 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. В оспорюваній постанові, зазначено, що основна винагорода розраховується за формулою: А * 10% +В, де А - сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом, 10% - розмір основної винагороди, встановлений Кабінетом Міністрів України, В - сума основної винагородим, що підлягає сплаті. А тому вважає, що спірна постанова є законною, тому підстави для її скасування відсутні.

Сторони у судове засідання 16 серпня 2021 року не з'явились, повідомленні належним чином.

За таких обставин, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2016 року постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-D00/150/2008 від 23.04.2008 в розмірі 567123,34 грн.

27 вересня 2016 року Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист /а.с.14/.

24 травня 2021 року головним державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Тіхоміровою Юлією Володимирівною винесено постанову від 25.05.2021 (ВП 53691866), про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою представника стягувача ТОВ «ОТП Факторінг Украхїна» від 20.05.2021 року, виконавчий збір та проведення виконавчих дій виведено в окремі провадженні /а.с.15/.

02.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП 65942665, в які постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 56712,33 грн /а.с.8/.

Не погоджуючись з діями з прийняття до примусового виконання та з постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 02.07.2021 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 56712,33 грн, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

В силу ч. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403 (далі Закон №1403).

Даний Закон є спеціальним Законом, що підлягає застосуванню щодо діяльності приватного виконавця та має першочергове значення при наданні правової оцінки діям та рішенням приватного виконавця.

За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода /частина перша статті 31 Закону № 1403/.

У відповідності до ч. 4 та 5 ст. 31 Закону № 1403, основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 7 ст. 31 Закону № 1403, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону № 1403, основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016р. № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця" (далі Постанова № 643).

Відповідно до п. 19 Постанови № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, з викладеного слідує, що державний виконавець повинен у постанові про стягнення основної винагороди приватного виконавця встановити розмір основної винагороди в розмірі 10 відсотків від стягнутою ним суми, а не фіксовану суму винагороди; винести постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця в день відкриття виконавчого провадження; стягнути основну винагороду в процесі виконання виконавчого документу шляхом відрахування 10 відсотків від стягнутої суми; після надходження відповідної заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження, винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що є наслідком закінчення виконавчих дій, і відповідно, виконавчих дій по стягненню основної винагороди.

Відтак, з огляду на положення зазначених норм можна зробити висновок, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру вже після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, або відбулось не повністю, є неможливим в силу положень ст. 31 Закону №1403 та п. 19 Порядку, оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм суд дійшов висновку, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі. Тобто, розмір основної винагороди стягується пропорційно від фактично стягнутої суми за виконавчим документом.

При цьому, за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Таким чином, постанова про стягнення основної винагороди має визначати суму основної винагороди у розмірі 10 відсотків саме від стягнутої суми.

Аналогічна позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020р. по справі № 260/801/19..

Судом встановлено, що виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2/545/99/16 від 27.09.2016 виданий Полтавським районним судом Полтавської області повернуто представнику стягувача ТОВ «ОТП Факторінг Україна» на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" згідно його заяви від 20.05.2021 року.

Разом з тим, суд наголошує, що виконавчий документ повернуто без фактичного виконання, грошові кошти за кредитним договором повністю або в частині на користь стягувача не стягнуті. Таким чином, розмір основної винагороди розрахований приватним виконавцем невірно та у зв`язку з невиконанням виконавчого листа сума основної винагороди стягненню з боржника не підлягає.

Отже, постанова приватного виконавця виконавчого округу Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення основної суми винагороди від 02.07.2021 у ВП №65942665 є протиправною та підлягає скасуванню.

Слід зазначити, що спірною постановою від 02.07.2021 ВП №65942665 про стягнення основної винагороди приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. не взято до уваги солідарність стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» основної суми боргу за кредитним договором в сумі 567 123,34 грн, при цьому приватний виконавець вирішує стягнути основну винагороду у розмірі 10 відсотків, що склало 56712,33грн, лише з боржника ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РПОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича (вул.Троїцька, 89-А, м.Кременчук, Полтавська область, 39600) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 02 липня 2021 року (ВП №65942665) про стягнення з ОСОБА_1 осеовної винагороди в сумі 56712,33 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РПОКПП НОМЕР_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича (вул.Троїцька, 89-А, м.Кременчук, Полтавська область, 39600) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 980,00 грн ( дев`ятсот вісімдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя С.С. Бойко