Справа № 529/504/21
Суддя: Кириченко О. С.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/504/21
Провадження № 2-а/529/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року

Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Матюха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Скока Руслана Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ГАБ № 134542 від 15.06.2021 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що він 11.06.2021 о 09 год. 54 хв. перебував в приміщенні автовокзалу, що в м. Полтава, по вул. Великотирнівська, 7 без одягнутої маски, оскільки забув її вдягти, бо поспішав на автобус. Позивач вказує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, зазначені в Постанові КМУ 1236 , суперечать ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, тому такий нормативно-правовий акт частині відповідних обмежень не підлягає застосуванню судом. Стверджує, що порушення особою правил карантину, які встановлені не у конституційний спосіб, не є підставою адміністративної відповідальності.

Позивач вказує, що відповідно до ст. 23 Закону України « Про поліцію» основним завданням поліції є здійснення превентивної та профілактичної діяльністі, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень. В свою чергу, дії працівника поліції Скока Р.М. носили каральний характер, оскільки останній не взяв до уваги, що відразу після того, як його зупинили на вказали на відсутність маски, він її вдягнув, чим усунув правопорушення.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить скасувати оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБ № 134542 від 15.06.2021, винесену стосовно нього за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Ухвалою від 22.06.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 03.08.2021 року замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Полтавській області на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Матюх О.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві вказала про те, що Управління заперечує проти позову, з підстав викладених у відзиві інспектора Скока Р.М. просить відмовити у задоволені позову.

Відповідач інспектор роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Скок Руслан Миколайович надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу без його участі. В обґрунтування відзиву на позов вказано, що 11.06.2021 об 09 год. 54 хв. за адресою м. Полтава, вул. Великотирнівська, 7, ОСОБА_1 перебував, в приміщенні автовокзалу без вдягнутих засобів індивідуального захисту, без респіратору, або захисної маски що закривають ніс та рот у тому числі виготовлені самостійно. Заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно було встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" яка на момент фіксування правопорушення була чинною, позивачем не надано доказів визнання вказаної постанови неконституційною, тому вона є обов`язковою для виконання. Крім того, при розгляді справи ОСОБА_1 було роз`яснено його права, та відкладено слухання на наступну дату для надання часу останньому на отримання правової допомоги. Таким чином, розгляд справи відбувся при дотриманні вимог чинного законодавства, не порушено жодне з прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.06.2021 о 09 год. 54 хв. ОСОБА_1 перебував в приміщенні автовокзалу, що в м. Полтава, по вул. Великотирнівська, 7 без одягнутих засобів індивідуального захисту, тобто без респіратору або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлені самостійно, чим порушив п.п. 1 ч. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Інспектором роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції майором поліції Скок Р.М. було винесено оскаржувану постанову серії ГАБ № 134542 від 15.06.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн / а.с. 31/.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України задекларовано як найвищу соціальну цінність здоров`я та безпеку людини, наявність у держави позитивного обов`язку охороняти життя людини та громадянина, у т.ч. з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Судом встановлено, що пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" ( в редакції постанови КМУ 583 від 02.06.21, чинної на 11.06.21 ) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України встановлено карантин. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Постановою КМУ від 09 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи.

Згідно з підпункту 1 пункту 2 вищевказаної Постанови, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, передбачено покарання у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З 21 листопада 2020 року, відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Із змісту норм статті 222 КУпАП вбачається, що розгляд справ за ч.2 ст.44-3 КУпАП проводять органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інспектором Управління патрульної поліції у Полтавській області, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, були надані всі наявні в них докази по вказаній справі, а саме відповідна копія постанови, копія протоколу, копія пояснення самого позивача, повідомлення про запрошення на розгляд до відділку та диск з відеозаписами з нагрудної камери інспектора.

Переглянувши наданий відповідачем відеозапис події з нагрудної камери поліцейського (файл під назвою 1. факт порушення), суд дійшов висновку, що на ньому дійсно зображений факт перебування позивача у громадському місці - приміщенні автовокзалу без вдягнутої маски. Маску позивач згодом надів після вимоги поліцейського.

Доводи позивача про те що йому не було роз`яснено прав та обов`язків під час оформлення матеріалів спростовуються відеозаписом, на якому чітко видно та чути як поліцейський роз`яснює позивачу його права та обов`язки (файл під назвою 5. права особи). Крім цього, на інших відеозаписах зафіксовано заявлене клопотання позивача про розгляд його справи у інший день, у зв`язку з чим останньому було вручено відповідне повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, яке наявне у матеріалах справи (а.с 34), а в подальшому маються відеозаписи самого розгляду справи у приміщенні відділу патрульної поліції за участю самого позивача.

Відносно доводів позивача із вказівкою на неправомірне обмеження його прав та свобод людини запровадженим Постановами Кабінету Міністрів України карантином, то слід наголосити, що вказані нормативно-правові акти є чинними, не скасованими, а отже, відповідно до ч.1 ст.117 Конституції України є обов`язковими до виконання. При цьому, незгода позивача із постановами Уряду, не є підставою для їх невиконання.

Зокрема, суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020, в редакції станом на 11 червня 2021 року, тобто на момент складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, є чинною, її норми є обов`язковими для виконання всіма особами на території України, окремі положення вказаного нормативно-правового акту, в тому числі п.п. 1 п. 2, неконституційними не визнавалися, тобто відповідають Конституції України та іншим Законам України.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 у справі № 10-р/2020) є безпідставним, оскільки Великою палатою Конституційного Суду України в цій справі розглядалося конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 року № 392 і в цій частині було закрито конституційне провадження.

Щодо посилання позивача на судову практику судів першої інстанції загальної юрисдикції при розгляді даної категорії адміністративних справ, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, лише при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, на думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів суду факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КупАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його поведінку після вчинення правопорушення, а саме те, що позивач відразу припинив правопорушення надягнувши маску, що, на думку суду, суттєво знижують суспільну небезпеку та шкоду вчинку ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.44-3КУпАП і відносно нього правильно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, в той же час, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що вчиненим правопорушенням завдана будь-яка шкода, тому, враховуючи суть правопорушення, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе віднести його до малозначних, в зв`язку з чим доходить висновку про зміну заходу стягнення, не посилюючи його відносно позивача, обмежившись усним зауваженням, в силу статті 22 КУпАП, провадження у адміністративній справі закрити за малозначністю.

В порядку ч. 1 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір стягнути пропорційно задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, так як відповідачем у справі виступала його посадова особа. Тому як, відповідачами по справі виступають орган та посадова особа державно владних повноважень у зв`язку з чим судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 3, 9, 10, 11, 139, 242, 244, 246, 293, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Скока Руслана Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , постановою серії ГАБ № 134542 від 15.06.2021 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.44-3КУпАП обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-В, .

Інспектор роти 3 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - майор поліції Скок Руслан Миколайович, місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-В.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2021 року.

Головуючий О.С. Кириченко