Справа № 588/727/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2021 р. Справа № 588/727/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тростянецького районного суду Сумської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якому просив:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення основного розміру грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 90 % до 85 %;
2. Зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку пенсійних виплат незалежно від того скільки разів вони будуть проводитись в подальшому при кожному з перерахунків основний розмір пенсії завжди брати 90% грошового забезпечення;
3. Зобов`язати відповідача провести з 01.05.2014 перерахунок пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення і виплатити створену заборгованість.
Також позивач просив звільнити його від сплати судового збору, як ліквідатора аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.
Ухвалою від 17.05.2021 Тростянецьким районним судом Сумської області справу № 588/727/21 передно на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.
03.06.2021 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду, автоматизованою системою документообігу суду справа розподілена судді Дісці А. Б.
Ухвалою суду від 08.06.2021 прийнято справу № 588/727/21 до свого провадження, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також цією ухвалою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у 15-денний строк з дати отримання цієї ухвали надати суду завірені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , що стосуються позовних вимог.
Ухвалою суду від 19.07.2021 повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області завірені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
На виконання вимог ухвал суду, відповідачем надано до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача (а.с. 31-65).
Ухвалою суду від 26.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку для звернення до суду.
Ухвалою суду від 03.09.2021 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Визнано поважною причину пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк. Продовжено розгляд даної справи.
Станом на час розгляду справи, відповідачем відзиву на позов до суду не надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ з 2005 року та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Після звільнення з військової служби, відповідно до ст. 13 Закону №2262-XII, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, основний розмір якої склав 90 % грошового забезпечення за 30 років вислуги (а.с. 36-38).
У зв`язку із тим, що при проведенні перерахунку пенсії було знижено відсоток грошового забезпеченнгя, з якого було обраховано пенсію при призначенні, позивач звертався до вдповідача.
У відповідь на звернення позивача ГУ ПФУ в Сумській області листом від 30.01.2019 повідомило позивача, що згідно з висновком про призначення пенсії, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області позивачу враховано збільшення пенсії на 5% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії про що свідчить відповідний розрахунок її розміру "85 % + 5 % = 90 %" від грошового забезпечення. Таким чином, при визначенні розміру пенсії були враховані норми ст. 13 Закону, що діяла на момент призначення пенсії, тобто, особам, зазначеними у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внесені до категорій 2, 3 - розмір пенсії за вислугу років збільшувався на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Водночас, відповідно до Закону України від 04.04.2006 №3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" було внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Внесеними змінами виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії. Максимальний розмір пенсії для такої категорії не повинен перевищувати 85% від грошового забезпечення. Зважаючи на зазначене, при перерахунку розміру пенсії позивача 01.01.2008 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та з 01.01.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області розмір пенсії визначено згідно з чинним законодавством, що діяло на час проведення перерахунків, а відсоток грошового забезпечення склав 85%, який до цього часу не змінювався (а.с. 7).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Відповідно до Закону України від 04.04.2006 №3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" було внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Внесеними змінами виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії.
При цьому максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті для осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 2 становить 95 процентів, відповідних сум грошового забезпечення, який до цього часу не змінювався.
Суд зазначає, що ні положеннями Закону № 3591-IV, ні положеннями Закону №2262-XII не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.
Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст. 63 Закону № 2262-XII.
Тому при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а саме 90 % відповідних сум грошового забезпечення.
Необхідно відмітити, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення №5-рп/2002).
Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.
Також, у Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.
Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена в 2005 році на підставі ст. 13 Закону № 2262-XII у розмірі 90 % грошового забезпечення за 30 років вислуги (а.с. 36, 37-38), проте з 01.01.2008 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи із розміру 85 % грошового забезпечення, внаслідок чого розмір його пенсійного забезпечення зменшився на 5 % (а.с. 47).
Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, зменшення максимального обсягу пенсії у відсотках при її перерахунку не може застосовуватися для зменшення встановленого законом на момент первісного її призначення чи досягнутого пізніше максимального обсягу пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2 ст. 55 Закону № 2262-XII).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Звертаючись до суду позивач прость визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 90 % до 85 % та зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку пенсійних виплат незалежно від того скільки разів вони будуть проводитись в подальшому при кожному з перерахунків основний розмір пенсії завжди брати 90% грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести з 01.05.2014 перерахунок пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення і виплатити створену заборгованість.
Враховуючи, що відповідачем вчинено дії, які порушили права позивача, а також те, що відповідач, здійснюючи виплату пенсії позивачу з вилученням з неї 5% грошового забезпечення, не дотримався вимог Закону № 2262-XII, такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90 % до 85 % при проведенні перерахунку раніше нарахованої пенсії позивача протиправними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.05.2014 із розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених коштів.
Водночас, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.
З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.
Виходячи із зазначеного, суд відмовляє у задоволені вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача при проведенні перерахунку пенсійних виплат незалежно від того скільки разів вони будуть проводитись в подальшому при кожному з перерахунків основний розмір пенсії завжди брати 90% грошового забезпечення, оскільки вказана вимога є передчасною.
З урахуванням вимог ст. 139 КАС України позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн., сплачені за квитанцією від 01.06.2021 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с. 3).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262-263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска