Справа № 200/9928/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 р. Справа№200/9928/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Хохленков О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

07.05.2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2958 про призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2958 від 21 травня 2021 року позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років на підземних роботах та страхового стажу 23 роки.

Відповідачем не було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 навчальний пункт без оплати по підземній тарифній станції 2 дн. - 09.1991 року, 2 дн. - 08.1992 року; страйки 7 дн. - 02.1995 року; безоплатні відпустки 8 дн. - 12.1999 року; прогули 4 дн. - 03.2001 року.

Згідно з відповіді на адвокатський запит № 0500-1502-8/31500 від 09.07.2021 року період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 року по 29.05.1991 року не зараховано до пільгового стажу за Списком №1.

Відповідно до наданих документів до пільгового стажу за Списком № 1 не враховані наступні періоди роботи:з 18.09.1991 року по 19.09.1991 року, оскільки це навчальний пункт без оплати по підземній тарифній ставці; з 03.08.1992 року по 04.08.1992 року, оскільки це навчальний пункт без оплати по підземній тарифній ставці;з 25.12.1995 року по 31.12.1995 року, оскільки це страйки 7 днів у лютому 1995 року;з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року, з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року, з 17.09.2012 року по 03.05.2014 оскільки заявником не надавались довідки про пільговий характер роботи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»;з 01.12.1998 року по 08.12.1998 року, оскільки це безоплатна відпустка 8 днів у грудні 1999 року;з 01.03.2001року по 04.03.2001 року, оскільки це прогули 4 дні у березні 2001 року.

Вважає дії відповідача стосовно не зарахування відповідачем періодів роботи до пільгового стажу неправомірними та просить суд

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2958 від 21 травня 2021 року про відмову в призначенні пенсі за віком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) № 2958 від 07.05.2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. з урахуванням положень ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1:

періоди роботи з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року на підприємстві ДХК ВАТ «Краснолиманська», з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року на підприємстві ТОВ «Донсплав», з 17.09.2012 року по 03.05.2014 року на підприємстві ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів»;

період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 року по 29.05.1991 року;

період знаходження у безоплатних відпустках з 01.12.1998 року по 08.12.1998 року на підприємстві ДВАТ Шахта 1-3 «Новогродівська»;

період навчання у навчальному пункті з 18.09.1991 року по 19.09.1991 року на підприємстві Шахтоуправління «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля, з 03.08.1992 року по 04.08.1992 року на підприємстві Шахта 1-3 «Новогродівська»;

період роботи з 25.12.1995 року по 31.12.1995 року (у загальному розмірі 7 днів - страйк) на підприємстві Шахта 1 -3 «Новогродівська».

Зарахувати до страхового стажу відповідно до ч.3 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах 13 (тринадцять) років.

Ухвалою суду від 6 серпня 2021 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року суд замінив відповідача у справі № 200/9928/21-а з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ; 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3).

31 серпня 2021 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним.

07.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058).

Рішенням управління від 21.05.2021 року №2958 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Позовними вимогами Позивача є призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періодів:

з 06.04.1998 по 09.04.1998 на ДХК ВАТ «Краснолиманська»;

з 01.10.2003 по 08.01.2008, з 01.06.2012 по 14.09.2012 на ТОВ «Донецьксплав»;

з 17.09.2012 по 03.05.2014 на ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів»;

період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 по 29.05.1991;

період знаходження у безоплатних відпустках з 01.12.1998 по 08.12.1998 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська»;

період навчання у навчальному пункті з 18.09.1991 по 19.09.1991 на підприємстві Шахтоуправління «Новогродівське» Селидівського ВО по видобутку вугілля, з 03.08.1992 по 04.08.1992 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська»;

з 25.12.1995 по 31.12.1995 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська».

Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 18 років 01 місяць 17 днів, пільговий стаж - 06 років 09 місяців 24 дні.

До роботи на пільгових умовах не враховано:

- навчальний пункт по підземній тарифній ставці з 18.09.1991 по 19.09.1991 та з 03.08.1992 по 04.08.1992 (згідно довідки від 05.04.2021 №26/132);

- страйки з 25.12.1995 по 31.12.1995 (згідно довідки від 05.04.2021 №26/132);

- період роботи з 01.10.2003 по 08.01.2008; з 01.06.2012 по 14.09.2012 на ТОВ «Донсплав» та з 17.09.2012 по 03.05.2014 ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів», так як Позивачем не надано довідку підтверджуючу пільговий характер роботи, а в трудовій книжці відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах та копії наказів про проведення атестації робочих місць.

До пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менш 25 років, затвердженого ПКМУ від 31.03.1994р. №202 не враховано періоди роботи з 22.02.2002р. по 09.08.2005р., з 26.09.2005р. по 18.10.2005р. гірником підземним на маркшейдерських роботах з зайнятістю 50% і більше робочого часу на підземних роботах, так як розділом 1 списку передбачені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на час призиву на строкову військову службу особа навчалась за фахом в професійно-технічному навчальному закладі та працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до диплому НОМЕР_2 з 01.09.1985 по 06.07.1988 ОСОБА_1 навчався в СПТУ №144 м. Гірник.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_3 з 16.06.1989 по 29.05.1991 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

Як вбачається з матеріалів наданих документів, на час призиву на строкову військову службу ОСОБА_1 не навчався за фахом в професійно-технічному навчальному закладі та не працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, зарахувати період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 по 29.05.1991 немає правових підстав.

Враховуючи вищевикладене, управління просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_4 , виданого 16.03.1999року Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.11-13).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3 та є суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 07.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058).

Рішенням управління від 21.05.2021 року №2958 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Позовними вимогами позивача є призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періодів:

з 06.04.1998 по 09.04.1998 на ДХК ВАТ «Краснолиманська»;

з 01.10.2003 по 08.01.2008, з 01.06.2012 по 14.09.2012 на ТОВ «Донецьксплав»;

з 17.09.2012 по 03.05.2014 на ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів»;

період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 по 29.05.1991;

період знаходження у безоплатних відпустках з 01.12.1998 по 08.12.1998 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська»;

період навчання у навчальному пункті з 18.09.1991 по 19.09.1991 на підприємстві Шахтоуправління «Новогродівське» Селидівського ВО по видобутку вугілля, з 03.08.1992 по 04.08.1992 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська»;

з 25.12.1995 по 31.12.1995 на ДВАТ «Шахта 1-3 «Новогродівська».

Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 18 років 01 місяць 17 днів, пільговий стаж - 06 років 09 місяців 24 дні.

Згідно із записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_5 від 27.06.1991 року щодо не зарахованих відповідачем спірних періодів з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року на підприємстві ДХК ВАТ «Краснолиманська», з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року на підприємстві ТОВ «Донсплав», з 17.09.2012 року по 03.05.2014 року на підприємстві ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів» до пільгового стажу за Списком №1, наявні такі записи:

Запис №13 з 06.04.1998 року прийнятий на посаду гірника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємство ДХК ВАТ «Краснолиманська»;

Запис №14 з 09.04.1998 року звільнений за власним бажанням;

Запис № 19 з 01.10.2003 року прийнятий на посаду плавильником в цех фасонного лиття на підприємство ТОВ «Донсплав»;

Запис №20 з 01.11.2006 року переведений старшим плавильником;

- Запис №21 з 08.01.2008 року звільнений;

Запис №26 з 01.06.2012 року прийнятий на посаду плавильника на підприємство ТОВ «Донсплав»;

Запис №27 з 14.09.2012 року звільнений за власним бажанням;

Запис №28 з 17.09.2012 року прийнятий на посаду плавильника на підприємство ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів»;

Запис №29 з 03.05.2014 року звільнений за власним бажанням.

Згідно довідки № 26/132 від 05.04.2021 року, виданої ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», позивач з 21.06.1991 року по 01.07.1991 року за професією учень гірника виконував роботи з видобутку вугілля, у період з 01.07.1991 року по 16.08.1991 року курсове навчання, у період з 16.08.1991 року по 19.09.1991 року практика по професії гірник, за період з 19.09.1991 року по 22.12.1991 року гірник підземний, за період 24.04.1992 по 15.06.1992 року курсове навчання, за період з 15.06.1992 по 04.08.1992 практика по професії гірник, за період з 04.08.1992 року по 06.04.1996 підземний гірник, за період з 24.04.1998 року по 16.12.1999 гірник підземний, за період з 25.07.2000 по 21.03.2001 року, гірник підземний, за період з 11.03.1992 року по 24.04.1992 року машиніст підземних установ, за період з 24.04.1992 року по 24.04.1992 року підземний учень гірника, що передбачена Списком 1 та факт перебування позивача у зазначені періоди у відпустці.

Згідно із копією воєнного квитка виданого на ім`я ОСОБА_2 , позивач у період з 16.06.1989 року по 29.05.1991 року проходив військову службу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Нормами статті 114 Закону № 1058 визначається порядок та умови призначення пенсі за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до п. 1 цієї статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці засписком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно достатті 27та з урахуванням нормстатті 28цього Закону.

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон 1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цимЗаконом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 рокузатверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановленоЗаконом №1788(статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, правова норма статті 62 Вказаного Закону, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Періоди роботи з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року, з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року, з 17.09.2012 року по 03.05.2014 року підтверджені трудовою книжкою серії НОМЕР_5 від 27.06.1991 року та містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

При цьому, ненадання позивачем документів на підтвердження умов, необхідних для призначення/перерахунку пенсії на пільгових умовах по Списку №1, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу. Відсутність додаткових документів не може нівелювати відомості трудової книжки, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

З огляду на наведене, суд зазначає, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи у періоди з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року на підприємстві ДХК ВАТ «Краснолиманська», з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року на підприємстві ТОВ «Донсплав», з 17.09.2012 року по 03.05.2014 року на підприємстві ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів», що надають право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду проходження строкової військової служби з 16.06.1989 року по 29.05.1991 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. «в» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

В період проходження позивачем військової служби було чинним Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Радою Міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 року (далі - Положення № 590), підпунктом «к» частини 1 та частиною 3 пункту 109 якого встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах або в пільгових розмірах період служби в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звернулася за пенсією, до роботи, яка передувала цьому періоду або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Згідно з абзацом 2 пункту 1статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), крім роботи в якості робітника або службовця, до загального стажу роботи зараховується також зокрема:

к) служба у складі Збройних Сил СРСР.

Відповідно до п.п. 3 п. 109 зазначеного Положення при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що період строкової військової служби до пільгового стажу зараховується за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду, при цьому не встановлюються обмеження щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_6 від 27.06.1991 року за закінченням військової служби слідувало влаштування позивача на роботу на підприємство Шахтоуправління «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля за професією "учень гірника підземного" на дільниці № 2, а тому період проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду знаходження у безоплатних відпустках з 01.12.1998 року по 08.12.1998 року на підприємстві ДВАТ Шахта 1-3 «Новогродівська».

Згідно трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 24 квітня 1998 року був прийнятий гірником підземним на дільницю по монтажу та демонтажу обладнання на підприємство ДВАТ Шахта 1-3 «Новогродівська», 16.12.1999 року звільнений з власним бажанням.

Однак з розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу за Списком №1 були зараховані не всі періоди роботи, а саме безоплатні відпустки - з 01.12.1998 року по 08.12.1998 року.

Факт перебування позивача у зазначені періоди у відпустці без збереження заробітної плати також підтверджується пільговою довідкою № 26/132 від 05.04.2021 року, виданої ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Як слідує зі ст. 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу.

Суд зазначає, що за приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Якщо брати до уваги лист Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

З представлених суду матеріалів та змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що відповідач жодним чином не з`ясував чи пов`язані не зараховані ним періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, час простою з виробничою необхідністю, а відтак суд вважає протиправними дії відповідача щодо не врахування цих періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Крім того, суд зазначає, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про спірні періоди роботи, із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Доказів того, що записи у трудовій книжці позивача здійснені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх прийняттю, відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено належними доказами та необґрунтовані підстави, з яких періоди роботи позивача під час безоплатних відпусток не зараховано до його пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання у навчальному пункті з 18.09.1991 року по 19.09.1991 року, з 03.08.1992 року по 04.08.1992 року, суд зазначає наступне.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно з п. «д» ч. З ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. «е» ст. З цього Закону право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Під час навчання порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій»(далі - Порядок).

Підпунктом «з» п. 109 цього Порядку було визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д. ) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

При призначенні пенсій на пільгових умовах періоди, зазначені у підпункті «з», прирівнюються до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Крім того, як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_5 від 27.06.1991 року після періодів проходження навчання у навчальних пунктах слідувала робота за професією гірника підземного та підземного гірника очисного вибою з повним робочим днем в шахті, а тому періоди проходження навчання у навчальних пунктах з 18.09.1991 року по 19.09.1991 року, з 03.08.1992 року по 04.08.1992 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №266/3152/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 81431094).

Щодо не зарахування відповідачем періодів роботи з 25.12.1995 року по 31.12.1995 року (у загальному розмірі 7 днів - страйк) до пільгового стажу.

Статтею 18 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів» визначено, що відповідно до статті 44 Конституції У країни ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03.03.1998 № 137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст. 28 Закону № 137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

Відповідно до ч. З ст. 28 «Про порядок вирішення колективних трудових спорів», організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується.

Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії, щодо зарахування до трудового стажу, в тому числі до пільгового стажу, час участі працівника у страйку. У відповідача доказів що страйк, в якому я приймав участь визнано незаконним у судовому порядку немає, а тому з урахуванням вимог Закону № 137/98-ВР та Закону № 1788-ХІІ час участі у страйку підлягає зарахуванню до пільгового стажу .

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоду з 25.12.1995 року по 31.12.1995 року.

Крім того, згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», в Додатку до якого передбачений Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який містить документи, що затверджуються міністерствами. Серед яких є Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На теперішній час постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року є чинною.

Професія позивача підпадає під перелік визначений у Роз`яснені Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, а тому період роботи позивача має бути зарахований відповідно за 1 рік 3 місяці.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідачем при розгляді заяви про призначення пенсії не враховано положення Закону України "Про підвищення престижу шахтарської праці".

Розділом 1 підрозділу 1 Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля.

Згідно з розділом 1 "Гірничі роботи" списку №1, затвердженого постановою КМУ №461 від 24 червня 2016 року, правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво- магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

У ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" зазначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день та працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністром України, та членів їх сімей.

При цьому, ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначено, що дія ч. 1 ст. 7 і ст. 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" необхідна сукупність трьох умов: наявність стажу роботи не менше 15 років для чоловіків, зайнятість на підземних роботах повний робочий день та віднесення професії до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, передбачено п.п. 1.1 а п. 1 розділу І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

В абз. З ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено аналогічні вищевказаним нормам положення стосовно розміру пенсій.

Зі змісту ст.1 Гірничого Закону України, вбачається, що під гірничою (гірничодобувною) промисловістю необхідно розуміти комплекс галузей важкої промисловості з розвідування родовищ корисних копалин, їх видобутку з надр землі та збагачення. До складу вказаної промисловості входять гірничі підприємства, які згідно до вказаної статті представляють собою цілісні технічно та організаційно відокремлені комплекси засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, і копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики, тощо).

Тобто, процес видобування вугілля з шахти передбачає собою ряд гірничих робіт, що представляють собою комплекс робіт з проведення, кріплення та підтримки гірничих виробок і виймання гірничих порід в умовах порушення природної рівноваги.

Отже Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" поширюється як на осіб, які безпосередньо зайняті видобутком вугілля, так і на осіб, які працюють у гірничодобувній та шахто-будівельній промисловості та займаються обслуговуванням шахтного обладнання чи іншої інфраструктури гірничого підприємства повний робочий день під землею.

З наведених підстав суд вважає, що рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2958 від 21 травня 2021 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню з одночасним зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу відповідних періодів роботи.

Таким чином, з урахуванням представлених суду письмових доказів, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій під час відмови позивачеві в призначенні пенсії.

Відповідно до статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України,у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до п. 10 ч. 2ст. 245 КАС України,при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з вимог частини першої статті 139 КАС України, за якими при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом був сплачений судовий збір в сумі 908 грн. (а.с. 1).

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 908 грн., які були понесені позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2958 від 21 травня 2021 року про відмову в призначенні пенсі за віком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) № 2958 від 07.05.2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IVвід 09.07.2003 р. з урахуванням положень ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1: періоди роботи з 06.04.1998 року по 09.04.1998 року на підприємстві ДХК ВАТ «Краснолиманська», з 01.10.2003 року по 08.01.2008 року, з 01.06.2012 року по 14.09.2012 року на підприємстві ТОВ «Донсплав», з 17.09.2012 року по 03.05.2014 року на підприємстві ТОВ «Донецький завод кольорових сплавів»; період проходження строкової військової служби з 16.06.1989 року по 29.05.1991 року; період знаходження у безоплатних відпустках з 01.12.1998 року по 08.12.1998 року на підприємстві ДВАТ Шахта 1-3 «Новогродівська»; період навчання у навчальному пункті з 18.09.1991 року по 19.09.1991 року на підприємстві Шахтоуправління «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля, з 03.08.1992 року по 04.08.1992 року на підприємстві Шахта 1-3 «Новогродівська»; період роботи з 25.12.1995 року по 31.12.1995 року (у загальному розмірі 7 днів - страйк) на підприємстві Шахта 1 -3 «Новогродівська».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) зарахувати до страхового стажу відповідно до ч.3 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах 13 (тринадцять) років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот) гривень.

Рішення складене у повному обсязі та підписане суддею головуючим 13 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Хохленков