Справа № 120/6554/21-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 вересня 2021 р. Справа № 120/6554/21-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.08.2021 року Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Юрія Анатолійовича №64460232 від 11.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича.

01.09.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача судових витрат у розмірі 13500 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат призначено до розгляду на 13.09.2021 року в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу в строк до 09.09.2021 року подати до суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги (у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру відповідних витрат), а представнику позивача в строк до 09.09.2021 року надати суду докази виконання п.п. 5.3 договору про надання правової допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року та п.3 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року.

09.09.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо сплати позивачем гонорару адвоката. Зокрема, вказав, що станом 09.09.2021 року позивач не виконала п.п. 5.3 договору про надання правової допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року та п.3 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року.

Разом з тим, представник позивача вважає, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити.

Враховуючи зазначене, представник позивача просить суд задовольнити його клопотання та включити до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 13500 грн.

09.09.2021 року відповідач подав заперечення щодо клопотання про долучення доказів на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення. Зокрема, вказав, що складання даного позову, не вимагало великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувало значного часу та зусиль, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення

Положення статті 139 КАС України говорять, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Як зазначено судом вище, рішенням суду від 28.08.2021 року стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича.

Щодо стягнення на користь позивача витрат понесених нею на правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

В силу частин 2 та 3 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених правових норм, дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, представником позивача надано договір про надання правової допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року, додаток №1 до договору №07-06/21 про надання правової допомоги від 10.06.2021 року, Акт приймання - передачі правової допомоги (послуг) до договору про надання правової (правничої) допомоги №07-06/21 від 10.06.2021 року та додатку №1 від 10.06.2021 року, звіт про витрачений час на надання правової допомоги та супутніх витрат.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат понесених позивачем на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально. При цьому, суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у додатку до договору про надання правової допомоги.

Однак, кількість часу витраченого адвокатом на вчинення окремих дій, а саме: підготовка та подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. про відкриття виконавчого провадження; 64460232 від 11.02.2021 року; підготовка та подання повідомлення про поновлення провадження у справі повторно та втретє; підготовка та подання клопотання про застосування висновків Верховного Суду; підготовка клопотання про включення до складу судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає завищеним, з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Що стосується підготовки та подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. про відкриття виконавчого провадження, на що, як зазначає представник позивача, ним витрачено 4 год. часу, то суд вважає, що така кількість часу витраченого адвокатом є непропорційною складності справи та предмету спору. Підготовка позову з таким предметом спору не потребує поглибленого вивчення чинного законодавства, великого обсягу юридичної та технічної роботи.

Витрати на підготовку та подання повідомлення про поновлення провадження у справі повторно та втретє, на переконання суду, відшкодуванню не підлягають, оскільки підготовка такого повідомлення мала місце при первинному його поданні, а кількість часу затраченого адвокатом на його подання через систему "Електронний суд" повторно та втретє не перевищує 10 хв., тарифікація за що, п. 2 додатку №1 до договору №07-06/21 про надання правової допомоги від 10.06.2021 року, не передбачена.

Що стосується витрат на підготовку та подання клопотання про застосування висновків Верховного Суду, то суд звертає увагу, що положеннями ч. 9 ст. 44 КАС України, на учасника справи покладено обов`язок, у разі подання до суду документів в електронній формі, надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, в порушення вказаної норми процесуального закону представник позивача, надіславши на електронну адресу суду клопотання про застосування висновків Верховного Суду, не додав до нього доказів надсилання його копії із додатками листом з описом вкладення іншим учасникам справи, а тому таке клопотання не береться судом до уваги.

Крім того, підготовка клопотання про включення до складу судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката, на переконання суду, не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому кількість часу витраченого адвокатом на його підготовку є завищеною.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 13500 грн. є неспівмірними з загальною кількістю часу, витраченого на підготовку та розгляд даної справи, що свідчить про їх завищення.

Оскільки, суд дійшов висновку про те, що кількість часу витраченого на розгляд даної справи представником позивача завищено, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 5000 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Водночас, суд також враховує, що згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги позивача задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., підлягають розподілу пропорційно задоволених вимог, що складає 2500 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на приписи ч. 3 ст. 139 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача.

Що стосується заперечень відповідача, в частині відсутності у поданих представником позивача доказів здійснення оплати гонорару адвоката, то суд зауважує, що згідно правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Не зважаючи на те, що судами різних юрисдикцій тлумачилися норми ЦПК і ГПК України, вищенаведена практика є застосовною до обставин цієї справи, оскільки у ЦПК, ГПК і КАС України вищеаналізовані норми є однаковими за змістом.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 640/11204/19.

Керуючись ст. 132, 139, 248, 252 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву представника позивача задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича (вул. Поправки Юрія, 6, оф. 16, м.Київ, 02094).

В стягненні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлено: 13.09.2021 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович