Справа № 120/10829/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

13 вересня 2021 р. Справа № 120/10829/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), від імені та в інтересах якого діє адвокат Бевз Оксана Іванівна (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Бевз О.І., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 01.03.2018;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 01.03.2018;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму ненарахованої та невиплаченої компенсації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018, починаючи з 01.12.2015 по день фактичної виплати індексації.

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за недоотримане речове майно;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за недоотримане речове майно за весь період військової служби.

Перевіривши вказану позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Нормами ст. 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно-правового спору.

Тому передумовою вирішення питання про дотримання позивачем строків звернення до суду є оцінка характеру спірних правовідносин з метою визначення категорії спору.

Як видно з позовної заяви, серед іншого позивач оскаржує бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації за речове майно, недоотримане за час військової служби.

Суд зазначає, що військова служба є різновидом публічної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, у цій категорії спорів законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у відносинах публічної служби, звернулася до суду за їх захистом.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 122 КАС України, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про їх порушення не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення до адміністративного суду, то суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. Відтак при визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

У позовній заяві позивач зазначає, що строк звернення до суду з цим позовом він не пропустив, оскільки, на думку позивача, грошова компенсація вартості за неотримане речове майно при звільненні є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а тому, відповідно до норм ст. 233 КАС України, строк звернення до суду до спірних правовідносин не застосовується.

Разом з тим суд не погоджується з наведеними доводами та зазначає, що Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 в справі № 480/3105/19 дійшов висновку, що речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця. Тому положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, не підлягають застосуванню до вимог про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 12.07.2018 його було звільнено з військової служби. Однак, всупереч пункту 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, відповідач не виплатив компенсацію вартості за неотримане речове майно. Відтак у червні 2021 року позивач звернувся до військової частини з заявою, в якій просив виплатити йому грошову компенсацію речове майно, неотримане під час військової служби.

Тобто позивач вважає, що у даному випадку підставою його звернення до суду стала відмова відповідача у здійсненні нарахування та виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно, надана за результатами розгляду заяви позивача від 25.06.2021.

Утім, на думку суду, підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів в цьому випадку є факт невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні з військової служби.

Водночас подання позивачем вказаної заяви та отримання відповіді на неї військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2021 за № 35/657 не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду з цим позовом, а свідчить лише про час коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно.

Отже, на думку суду, відсутні підстави вважати, що перебіг строку звернення до суду з цим позову слід обчислювати з дня отримання позивачем вищезазначеного листа-відмови відповідача.

В силу приписів ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас цих вимог позивач не виконав та разом з позовною заявою не подав клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Згідно з пп. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, за змістом частини першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд враховує, що оскільки процесуальний закон не передбачає повноважень суду щодо залишення позовної заяви без руху в частині позовних вимог, позовна заява підлягає залишення без руху в цілому, незважаючи на те, що пропуск строку звернення до суду має місце лише щодо частини позовних вимог, а саме про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за недоотримане речове майно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку грошову компенсацію за недоотримане речове майно за весь період військової служби.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху, надавши позивачу (його представнику) час для усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цієї позовною вимогою та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачу (його представнику) строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за недоотримане речове майно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку грошову компенсацію за весь період військової служби.

3. Копію ухвали надіслати представнику позивача для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович