Справа № 200/6398/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 р. Справа№200/6398/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі судового засідання Нікіфорової В.В.

за участю

представника відповідача Яковлевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ЄДРПОУ ВП: 44070187) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Донецькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.04.2021 року № 000/4784/0901, що винесене Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно позивача, яким накладено штраф у розмірі 146 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 20 листопада 2020 року по 27 листопада 2020 року посадовими особами Головного управління ДПС у Донецькій області на АЗС, розташованої за адресою: Донецька область, Мангушський район, с. Мелекіне, вул. Морська, 12, яка належить позивачу, було проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами ДПС було складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 від 30.11.2020.

На підставі вказаного акту фактичної перевірки відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 15.01.2021 року № 000/174/09014, з яким позивач не погодився та подав скаргу до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги, Державною податковою службою України було встановлено, що застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації 2 витратомірів-лічильників в ЄДР є необґрунтованим та зменшено розмір штрафних санкцій до 146 000 грн.

23.04.2021 позивачем було отримано нове податкове повідомлення-рішення від 20.04.2021 № 000/4784/0901.

В оскаржуваному повідомленні-рішенні зазначається: «відсутня реєстрація в єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі № 1009272 за адресою: Донецъка область, Мангушсъкий район, с. Мелекіне, вул. Морська, 6.12, у період з 01.04.2020 року по 05.04.2020 року.

Вважає, що відсутність реєстрації в єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення немає триваючого характеру й завершується у момент здійснення реєстрації.

Вказує, що законодавець визначає реєстрацію, як прийняття надісланих розпорядником акцизного складу електронних документів.

Визначає, що відповідно до квитанції від 06.04.2020, Головним управлінням ДПС у Донецькій області 06.04.2020 р. о 14.28 год. було прийнято довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, тобто зареєстровано усі рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники на АЗС, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Наполягає на тому, що на момент проведення контролюючим органом фактичної перевірки на акцизному складі № 1009272 за адресою: АДРЕСА_2 не було виявлено порушення передбаченого п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України, адже всі рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники були зареєстровані в ЄДР, єдиним порушенням могло бути несвоєчасне подання відомостей про реєстрацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Також позивач звертає увагу суду на порушення відповідачем порядку проведення фактичної перевірки, а саме, вказує, що ані позивач, ані працівники позивача не отримували наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку, а відмову було оформлено лише щодо підписання та отримання акту фактичної перевірки.

Оскільки в акті фактичної перевірки від 30.11.2020 № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 відсутнє зазначення наказу на підставі якого було санкціоновано фактичну перевірку контролюючим органом, не надано копії наказу з зазначенням конкретної підстави перевірки для ознайомлення, то такий акт перевірки не має юридичної сили й не може бути підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 20.04.2021 № 000/4784/0901.

Вказує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які підтверджували б законність проведення фактичної перевірки, а отже, Головне управління ДПС у Донецькій області не довело наявність підстав в розумінні підпункту 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що у своїй сукупності разом з неправильним визначенням правопорушення, а саме притягненням позивача до фінансової відповідальності за неіснуюче у момент фактичної перевірки правопорушення свідчить про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 20.04.2021 року № 000/4784/0901 та необхідність його скасування.

Позивач вважає необґрунтованими висновки ГУ ДПС у Донецькій області, викладені в акті перевірки, та прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення, а відтак, просить скасувати його.

30 червня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому останній не погоджується із позовними вимогами, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, посилаючись при цьому на приписи податкового законодавства.

Так, відповідно до п.58.1 ст. 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Вказує, що зазначена норма чітко встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі ст. 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 ПК України). Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3. п. 75.1 ПК України).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (п.80.1. пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 19.06.2019. Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Вказує, що твердження позивача про те, що на момент проведення контролюючим органом фактичної перевірки на акцизному складі №1009272 за адресою: Донецька область, Мангушський район, с. Мелекіне, вул. Морська, 12 не було виявлено порушення передбаченого п. 128-1.1 ст.128.1 ПК України, адже всі рівноміри - лічильники та витратоміри лічильники були зареєстровані в ЄД, єдиним порушенням могло бути несвоєчасне подання відомостей про реєстрацію витратоміри-лічильники та рівноміри-лічильники, не підтверджується.

П. 128-1.1. ст. 128-1 ПК України визначено, що податковим правопорушенням визнається, зокрема, відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі. Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

З 20.11.2020 по 27.11.2020 року ГУ ДПС у Донецькій області, відповідно до наказу ГУ ДПС у Донецькій області №1531 від 18.11.2020 та направлень № 57,58,150 від 18.11.2020 працівниками управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Донецькій області було розпочато проведення фактичної перевірки з питань здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 . Позивач відмовився надавати документи для перевірки, про що було складено Акт про відмову від надання документів до перевірки № 32/05-99-09-01 від 27.11.2020 року. Як вбачається з матеріалів перевірки, в період з 1 квітня по 6 квітня 2020 року позивачем порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального на акцизному складі, а саме: за період з 01.04.2020 року по 06.04.2020 року ФОП ОСОБА_1 до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику не було надано 6 електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального на акцизному складі № 1009272 за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, перевіркою встановлено порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а саме: відсутність з 01.04.2020 року по 05.04.2020 року реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 4 резервуарах для зберігання пального та витратомірів-лічильників на 5 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі № 1009272 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами проведеної перевірки та виявлених порушень було складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 від 30.11.2020 року. Позивач та особа, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції (оператор АЗС) ОСОБА_2 відмовились від підписання та отримання акту перевірки про що було складено акт про відмову від підписання та отримання акту перевірки № 48/05-99-09-01 від 30.11.2020 року.

Також зазначає, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведені тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання до контролюючого органу заперечень. Водночас ФОП ОСОБА_3 за обставинами справи заперечення на акт не подавав.

Згідно з даними податкової бази АС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 зареєстрована Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 06.04.2020 № на акцизний склад з уніфікованим номером 1009272, згідно інформації зазначеної у Довідці вбачається, що у Таблиці 1 «Інформація щодо розташованих на акцизному складі пального стаціонарних резервуарів та установлених на них рівнемірів», наведена реєстрація 4 резервуарів з назвою «РГС-25, РГС-20,» з серійними номерами 1,2,3,4.

Згідно Таблиці 2. «Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу», наведена реєстрація 5 витратомірів з назвою «Геркон 4, Шельф 100-1LPG» з серійними номерами 598,597, 7553.

Згідно Таблиці 4. «Інформація щодо проведених робіт/послуг із заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування резервуарів, витратомірів та рівнемірів», зазначена інформація відсутня.

Зазначає, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрував першу Довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального від 07.04.2020 № (акцизний склад з уніфікованим номером №1009272).

За результатами матеріалів фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 , керуючись ч. 1 п. 1281.1, п. 1281.3 ст. 128.1 , пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, 15.01.2021 року ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №000/174/09014 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі у розмірі 186 000 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області до Державної податкової служби України. За результатами розгляду скарги позивача, керуючись главою 4 Кодексу, ДПС України рішенням № 8554/6/99-00-06-03-02-06 від 15.04.2021 скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 15.01.2021 року №000/174/0901 в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 40 000 грн. - частково задоволені.

Отже, на підставі рішення ДПС України № 8554/6/99-00-06-03-02-06 від 15.04.2021 податкове повідомлення рішення від 15.01.2021 року №000/174/0901 вважається відкликаним. ГУ ДПС у Донецькій області було надіслано на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення № 000/4784/0901 (оскаржуване), яке прийняте за результатом висновків акту фактичної перевірки № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 від 18.11.2020 року та з урахуванням рішення ДПС України, яке отримано позивачем 23.04.2021.

Щодо наявності підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України та п.12 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, вказує що забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За змістом п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Звертає увагу суду на те, що дійсно, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм ПК України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром - паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020. Разом з тим, штрафні санкції не застосовуються до 01.07.2020 лише до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п.212.1 ст.212 ПК України. Тобто, позивач як особа ФОП, яка реалізує пальне до 01.07.2019 року був платником акцизного податку та враховуючи наявність акцизного складу пального до 1000 куб.метрів, до нього на підставі п.128-1.1 ст.128-1 ПК України штрафні санкції застосовуються з 01.04.2020 року.

Вказує, що закон у попередній редакції, тобто до внесення змін 18.12.2019 на підставі Закону №391- ІХ вимагав установлення таких приладів ще до 01.01.2020, що також свідчить про обізнаність позивача про це та можливість підготуватися до таких змін податкового законодавства та змісту і обсягу своїх обов`язків щодо цього. Отже, позивач знав про виникнення з 01.04.2020 у нього такого обов`язку та мав достатньо часу для того щоб придбати, встановити та зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники на своєму акцизному складі.

ГУ ДПС у Донецькій області вважає аргументи позивача про те, що правопорушення має бути тривалим, а не одиничний факт порушення, не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Просить суд відмовити ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позову до ГУ ДПС у Донецькій області в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якій останній наводить доводи аналогічні викладеним ним у позові, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Встановивши, що вказаний позов поданий без додержання вимог передбачених ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), Донецький окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 28 травня 2021 року залишив його без руху, надавши позивачеві строк для усунення його недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 28 травня 2021 року позивачем до суду надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої відповідачем у справі визначено Головне управління ДПС у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 22 червня 2021 року суд відмовив Головному управлінню ДПС у Донецькій області у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 09 серпня 2021 року суд перейшов зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за правилами загального позовного провадження, замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, строк проведення якого продовжити на 30 днів, та повідомив учасників справи, що проведення підготовчого засідання у справі відбудеться 25 серпня 2021 року об 11 год. 00 хв.

17 серпня 2021 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відео конференції.

25 серпня 2021 року суд відклав підготовче засідання до 31 серпня 2021 року до 12 год. 00 хвил.

31 серпня 2021 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та одразу перейшов до розгляду справи по суті.

31 серпня 2021 року представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, та просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились.

28 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про проведення розгляду справи без її участі.

Позивач заяв та клопотань на адресу суду не надіслав, про причини не явки у судове засідання не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи та оцінивши їх наявними доказами в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) є суб`єктом господарювання, знаходиться на обліку в Волновасько-Мангуському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ЄДРПОУ ВП 44070187) є суб`єктом владних повноважень, який у правовідносинах з юридичними особами, в тому числі пов`язаними із контролем за повнотою нарахування та сплати податків, обов`язкових платежів, реалізує владні управлінські функції, через що належить до суб`єктів владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Донецькій області від 18.11.2020 №1531(а.с. 89) та направлень від 18.11.2020 № 57,58 та від 27.11.2020 № 150 (а.с. 91), з 20.11.2020 по 27.11.2020 року працівниками управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Донецькій області було проведено фактичну перевірку з питань здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 .

Позивач відмовився, без надання окремих пояснень, від підпису у направленні на перевірку від 18.11.2020 № 57, 58 та від 27.11.2020 № 150 що підтверджується актом Головного управління ДПС у Донецькій області від 20.11.2020 року № 18 та актом від 27.11.2020 року № 28 (а.с. 61, 96, 131, 137).

Також позивач відмовився надавати документи до перевірки, про що відповідачем було складено Акт про відмову від надання документів до перевірки № 32/05-99-09-01 від 27.11.2020 року (а.с. 12, 95).

Перевіркою встановлено порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а саме: відсутність з 01.04.2020 року по 05.04.2020 року реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 4 резервуарах для зберігання пального та витратомірів-лічильників на 5 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі № 1009272 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної перевірки та виявлених порушень відповідачем було складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС від 30.11.2020 № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 (а.с. 10-11, 85-88).

Позивач та особа, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції (оператор АЗС) ОСОБА_2 відмовились від підписання та отримання акту перевірки про що було складено акт про відмову від підписання та отримання акту перевірки № 48/05-99-09-01 від 30.11.2020 року ( а.с. 12, 94).

За результатами матеріалів фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 , ГУ ДПС у Донецькій області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 15.01.2021 №000/174/0901 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі у розмірі 186 000 грн. (а.с. 6, 72, 80).

В розрахунку штрафних санкцій визначено:

- застосування штрафу в розмірі 20000 грн. за кожний необладнаний резервуар або незареєстрований рівнемір-лічильник (20 000*4 = 80 000 грн. рівнеміри, 20 000*5 = 100 000 грн. витратоміри; всього 180 000 грн.)

- застосування штрафу в розмірі 1000 грн. за кожний неподаний електронний документ (1000*6=6000 грн.). (а.с.73-74).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 15.04.2021 № 8554/6/99-00-06-03-02-06 скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 15.01.2021 року №000/174/0901 в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 40 000 грн. (а.с. 14-зв. бік а.с. 15, а.с. 76-79).

На підставі рішення ДПС України від 15.04.2021 № 8554/6/99-00-06-03-02-06 податкове повідомлення рішення від 15.01.2021 року №000/174/0901 вважається відкликаним.

Відповідачем було направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення від 20.04.2021 № 000/4784/0901 про застосування штрафних санкцій до позивача в сумі 146 000 грн. (оскаржуване), яке прийняте за результатом висновків акту фактичної перевірки від 30.11.2020 № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 та з урахуванням рішення ДПС України, яке отримано позивачем 23.04.2021 (а.с. 8, а.с. 62, 82).

В розрахунку штрафних санкцій визначено:

- застосування штрафу в розмірі 20000 грн. за кожний необладнаний резервуар або незареєстрований рівнемір-лічильник (20 000*4 = 80 000 грн. рівнеміри, 20 000*3 = 6 000 грн. витратоміри; всього 140 000 грн.)

- застосування штрафу в розмірі 1000 грн. за кожний неподаний електронний документ (1000*6=6000 грн.). (а.с. 9-зв. бік а.с. 9, а.с. 83-84).

Позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем не у відповідності до норм законодавства, а отже є необґрунтованим та безпідставним.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. 80.1 та 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За змістом пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що перед початком перевірки позивач відмовився від підпису у направленні на перевірку від 18.11.2020 року та від 27.11.2020, а також встановлено, що позивач також відмовився надавати документи до перевірки, про що відповідачем було складено Акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 18.11.2020 № 57, 58 та від 27.11.2020 року № 28 та Акт про відмову від надання документів до перевірки № 32/05-99-09-01 від 27.11.2020 року

Тому доводи позивача щодо не отримання наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку, а також оформлення відповідним актом лише відмови від підписання та отримання акту фактичної перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи та доданим до матеріалів справи документам, а тому судом не приймаються.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акту (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акту або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції (абзац 4 пункту 86.5 статті 86 ПК України).

Позивач та особа, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції (оператор АЗС) ОСОБА_2 відмовились від підписання та отримання акту перевірки про що було складено акт про відмову від підписання та отримання акту перевірки № 48/05-99-09-01 від 30.11.2020 року.

Судом встановлено, що акт фактичної перевірки був направлений позивачу поштою із повідомленням про вручення.

Також суд встановив, що в акті фактичної перевірки від 30.11.2020 № 0863/05/99/40/09/ НОМЕР_1 наявне зазначення наказу на підставі якого було проведено фактичну перевірку, тому доводи позивача суд визнає необґрунтованими.

Отже, суд погоджується із твердженнями відповідача щодо обґрунтованості проведення фактичної перевірки з підстав, визначених пунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у разі наявності інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Що стосується доводів позивача щодо відсутності ознак триваючого порушення у такому порушенні, як відсутність реєстрації в єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс не містить визначення триваючого порушення, але як зазначено у листі Міністерства юстиції України № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права "триваючими" визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. ... Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем, суд прийшов до висновку, що порушення, яке виразилося у відсутності реєстрації в єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі не може вважатись разовим порушенням, оскільки може займати відповідний проміжок у часі, тобто, припускатись протягом деякого часу.

Тому до доводів позивача в цій частині суд відноситься критично.

Відповідно до пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

За визначенням підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

За змістом підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Положеннями підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України також передбачено, що платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Згідно з абзацом 9 підпункту 230.1.2 пункту 320.1 статті 320 ПК України забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 1281.1 статті 128 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра - лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу.

Як встановлено п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX ПК України норми 128-1.1 статті 128 цього Кодексу застосовуються з 1 квітня 2020 року до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Таким чином, законодавець встановив, що відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками може наступити лише з 01.04.2020 року, тобто фактично надав розпорядникам вказаних складів додатковий термін для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Також за даними відповідача встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 06.04.2020 № на акцизний склад з уніфікованим номером 1009272, згідно інформації зазначеної у Довідці вбачається, що у Таблиці 1 «Інформація щодо розташованих на акцизному складі пального стаціонарних резервуарів та установлених на них рівнемірів», наведена реєстрація 4 резервуарів з назвою «РГС-25, РГС-20,» з серійними номерами 1,2,3,4.

Згідно Таблиці 2. «Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу», наведена реєстрація 5 витратомірів з назвою «Геркон 4, Шельф 100-1LPG» з серійними номерами 598,597, 7553.

Згідно Таблиці 4. «Інформація щодо проведених робіт/послуг із заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування резервуарів, витратомірів та рівнемірів», зазначена інформація відсутня.

Під час розгляду справи, відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрував першу Довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального від 07.04.2020 № (акцизний склад з уніфікованим номером №1009272).

Крім того, Державною податковою службою України було встановлено, що застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації 2 витратомірів-лічильників в ЄДР є необґрунтованим та зменшено розмір штрафних санкцій до 146 000 грн.

З приводу цієї позиції податкового органу, суд визначає наступне.

Як визначено у довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 06.04.2020 № (звіт від 07.04.2020 № ) (а.с. 92), на акцизному складі ФОП ОСОБА_1 з уніфікованим номером 1009272, на 5 резервуарах 1/1009272 (РГС-25), 2/1009272 (РГС-25), 3/1009272 (РГС-20), 4/1009272 (РГС-20), 5/1009272 (СВГ-10) 20 грудня 2019 року встановлено рівнеміри , , , , та 25.12.2013витратоміри Геркон 598 (1,2), Геркон 597 (3,4), 16.09.2016 - Шельф 100-1 LPG7553 (5). Також зафіксовано особу, яка відповідальною за надання інформації до Єдиного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, яким є ФОП ОСОБА_1 .

Суд констатує, що позивачем не забезпечено реєстрацію в ЄДР з 01.04.2020 по 05.04.2020 рівнемірів-лічильників на 4 резервуарах для зберігання пального та витратомірів-лічильників з серійними номерами 598,597, 7553 на 5 місцях відпуску пального наливом на акцизному складі з уніфікованим номером 1009272.

Відповідно до п.п. 230.1.4. п. 230.1 статті 230 ПК України, порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Дані про фактичні залишки пального на початок та кінець доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів зіставляються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, з показниками системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Як передбачено п. 1281.3 ПК України, незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Аналізуючи наведені положення норм ПК України, суд дійшов висновку, що законодавець чітко визначив обов`язок платника податків подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового та встановив відповідальність за його не виконання, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, із змісту позову встановлено, що позивач погоджується із вказаним порушенням і в позові визначає «єдиним порушенням могло бути несвоєчасне подання відомостей про реєстрацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59; ЄДРПОУ ВП: 44070187) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.04.2021 року № 000/4784/0901, що винесене Головним управлінням ДПС у Донецькій області відносно позивача, яким накладено штраф у розмірі 146 000 грн., - відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 10 вересня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров