Справа № 460/3816/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2021 року м. Рівне №460/3816/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради про зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до відділу "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської міської ради зняти накладену заборону, скасувати і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна такий запис про державну реєстрацію обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 40172606; дата, час державної реєстрації: 15.09.2008 14:42:53, державний реєстратор: приватний нотаріус Гайдук Ольга Аркадіївна, Березнівський районний нотаріальний округ, Рівненська обл., підстава для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 04.08.1984, видавник: Березнівський держбанк, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56209857 від 19.01.2021 12:14:49, приватний нотаріус Гайдук Ольга Аркадіївна, Березнівський районний нотаріальний округ, Рівненська обл., вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7913002, 15.09.2008 14:42:53, реєстратор: Березнівський районний нотаріальний округ, додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 116581-102, внутр.№0С0166302DF155307А54, комментарий: 41-50.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем покійного батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; спадщина складається із житлового будинку АДРЕСА_1 . Разом з тим розпорядження таким майном є неможливим, так як при перевірці інформації щодо відсутності/наявності заборони відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено обтяження, накладені на будинок АДРЕСА_1 . Позивач зауважує, що вказане обтяження абсолютно безпідставно обліковуються в Реєстрі, позаяк підставою для нього слугувало повідомлення 1984 року Березніського держбанку, яке ліквідоване без правонаступництва на території України. Оскільки у позасудовому порядку скасування відповідних відомостей в реєстрі відповідач провести не може, сторона позивача просила це зробити у судовому порядку.

Відповідач в установлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не подав, проте у клопотанні про розгляд справи за його відсутності вказав на відсутність заперечень щодо прийняття судом такого рішення.

Ухвалою суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 27.07.2021.

Ухвалою суду від 27.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.08.2021.

Ухвалою суду від 26.08.2021 постановлено провадити розгляд справи у порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є спадкоємцем покійного батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; спадщина складається із житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13).

При перевірці відсутності / наявності заборони відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено заборону, накладену на будинок АДРЕСА_1 :

Номер запису про обтяження: 40172606; державний реєстратор: приватний нотаріус Березнівського районного нотаріального округу Гайдук О.А.; підстава для державної реєстрації: повідомлення від 04.08.1984, видавник: Березнівський держбанк; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.01.2021; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_2 ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7913002 від 15.09.2008 (а.с. 14).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Черкасової І.В. з метою посвідчення договору дарування нерухомого майна, проте нотаріус повідомив про неможливість вчинення таких дій через існування заборони (а.с. 15).

Позивач також звернувся до державного реєстратора Березнівської міської ради із заявою про припинення обтяження, проте рішенням від 12.04.2021 державний реєстратор відмовив у державній реєстрації припинення обтяження (а.с. 16).

Окрім цього, позивач з метою зняття обтяжень звернувся до Національного банку України із заявою про надання підтвердження факту погашення позики (кредиту) її покійного батька.

Листом №20-0006/19780 від 10.03.2021 Національний банк України повідомив, що Державний реєстр банків не містить відомостей стосовно реєстрації в Україні банків з найменуваннями «Березнівський держбанк» та «Березнівський сбербанк». При цьому, зауважено, що ймовірно мова ведеться про відокремлені підрозділи Державного банку СРСР та Ощадного банку СРСР, які знаходилися у місті Березне Рівненської області, але разом з тим ні один, ні другий не має правонаступників на території України (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, за визначенням, яке міститься у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Розгляд позовних вимог особи, яка була заявником щодо реєстраційних дій до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у відповідному державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень належить до юрисдикції адміністративних судів, при умові, що позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій чи рішень державного реєстратора і відсутній спір щодо права власності на відповідне майно.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №820/4146/17. Крім цього, від даного висновку Велика Палата Верховного Суду не відступила і у постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16.

Окремо суд зауважує, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії та або рішення державного реєстратора з приводу реалізації останнім повноважень, наданих йому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, то такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Наведене в повній мірі відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №490/5986/17-ц.

У даній справі установлено, що нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1 прийнято у спадщину позивачем після смерті батька і дане право ніким не оспорюється. Не виникає також і жодного приватноправового спору між позивачем, як спадкоємцем, та обтяжувачами прав на відповідне майно. Спір також не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб.

Враховуючи наведене вище та беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено діями/рішенням відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) відповідача при здійснення функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягає перевірці адміністративним судом.

Що стосується суті спору.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-ІV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням, що наведене у пункті 1 частини першої статті 1 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

За статтею 3 Закону №1952-ІV, загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №1952-ІV, державній реєстрації прав підлягають такі обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; інші обтяження відповідно до закону.

За вимогами статті 12 Закону №1952-ІV, державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Відповідно до статті 6 Закону №1952-ІV, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №1952-ІV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

В свою чергу, підстави для державної реєстрації прав чітко визначені у статті 27 Закону №1952-ІV.

Так, за правилами частини другої цієї статті, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна: будинок АДРЕСА_1 .

Реєстрація обтяження проведена 15.09.2008, а підставою для вчинення такої реєстраційної дії зазначено: повідомлення від 04.08.1984 Березнівського держбанку.

Іменований у Єдиному реєстрі суб`єкт: «Березнівський держбанк» фактично був Березнівським безбалансовим відділенням Українського республіканського банку Держбанку СРСР, правовий статус якого безпосередньо перед розпадом СРСР визначався Законом СРСР «Про державний банк СРСР» №1828-1 від 11.12.1990 і Законом СРСР «Про банки і банківську діяльність» №1829-1 від 11.12.1990.

Після розпаду СРСР, 20.12.1991 Дежрбанк СРСР був анульований. Наразі на території України жодних правонаступників вказаного банку немає.

Судом достеменно установлено, що на даний час відсутні будь-які правові підстави для існування вищезазначеного обтяження об`єкту нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , що успадкований позивачем.

Разом з тим, суд констатує, що державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Березнівської районної державної адміністрації" Кондратюк О.В. ухвалюючи рішення №57576324 від 12.04.2021 про відмову у державній реєстрації припинення обтяження, діяв у повній відповідності до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1952-ІV, позаяк будь-які документи, які б посвідчували факт припинення обтяження на відповідне нерухоме майно, йому пред`явлені не були.

В той же час, за правилами пункту 1 частини другої статті 27 Закону №1952-ІV підставою для державної реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно є судове рішення, яке набрало законної сили, а тому суд з урахуванням того, що на сьогоднішній день жодної правової підстави для продовження дії обтяження відповідного нерухомого майна немає, як і жодного іншого способу припинити відповідне обтяження, вважає за можливе захистити права позивача шляхом прийняття відповідного судового рішення.

Таким чином обтяження у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна підлягають скасуванню адміністративним судом не зважаючи на відсутність факту протиправності у діях та рішеннях відповідача в даній справі, позаяк за правилами частини четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Також за правилами частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод №1 від 20.03.1952, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як і поняття "цивільних прав і обов`язків", концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном".

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає "справедливу рівновагу" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (рішення ЄСПЛ "Броньовський проти Польщі"). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між загальною суспільною потребою та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення "Спорронг та Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 а також рішення "Брумареску проти Румунії").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, а у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування (рішення ЄСПЛ у справах: "Максименко та Герасименко проти України" від 16.05.2013, "Андрій Руденко проти України" від 21.12.2010, "Сук проти України" від 10.03.2011, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014, "Новоселецький проти України" від 22.02.2005).

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може застосувати будь-який спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є припинення (скасування) обтяжень у вигляді заборони на об`єкт нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Березнівської міської ради (вулиця Київська, 11, місто Березне, Рівненська область, 34600; ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати «Центр надання адміністративних послуг» Березнівської міської ради скасувати і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна такий запис про державну реєстрацію обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 40172606; дата, час державної реєстрації: 15.09.2008 14:42:53, державний реєстратор: приватний нотаріус Гайдук Ольга Аркадіївна, Березнівський районний нотаріальний округ, Рівненська обл., підстава для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 04.08.1984, видавник: Березнівський держбанк, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56209857 від 19.01.2021 12:14:49, приватний нотаріус Гайдук Ольга Аркадіївна, Березнівський районний нотаріальний округ, Рівненська обл., вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7913002, 15.09.2008 14:42:53, реєстратор: Березнівський районний нотаріальний округ, додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 116581-102, внутр.№0С0166302DF155307А54, комментарий: 41-50.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 вересня 2021 року

Суддя К.М. Недашківська