Справа № 234/9457/21
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/9457/21
Провадження № 2-а/234/160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання Зеленкової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 20.07.2021р звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 10 липня 2021 року відносно неї начальником ВІПС (групи А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім.Банних Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Є.Пікуса старшим лейтенантом Окопник Андрієм Володимировичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №015681/21, відповідно до якої її ( ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00грн. Згідно до постанови 10 липня 2021 приблизно о 13:30 годині вона ( ОСОБА_1 ) перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску Державного кордону «Успенка», чим порушила вимоги п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019р «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщених товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і в`їзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП. Данну постанову отримано при проходженні міждержавного пункту пропуску через Державний кордон України «Мілове» 10.07.2021р, з якою вона ( ОСОБА_1 ) не згодна та вважає незаконною, оскільки розгляд справи був проведений без надання доказів правопорушення, без урахування всіх обставин справи, які мають значення для прийняття обгрунтованого рішення. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №015681/21 від 10.07.2021р, винесену начальником ВІПС (групи А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім.Банних Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Є.Пікуса старшим лейтенантом Окопним А.В. про накладення на неї ( ОСОБА_1 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00грн за порушення ч.1 ст.204-2 КУпАП; провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її ( ОСОБА_1 ) діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Ухвалою судді від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`вилася, просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача - Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на котрі посилалася позивачка як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 29.08.2018р.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 10 липня 2021 року №015681/21, яка винесена начальником ВІПС (тип А) впс «Мілове» 1-ї категорії (тип Б) ст.лейтенантом Окопним А.В., позивачку ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 10.07.2021р о 13 годині 30 хвилин під час прикордонного контролю виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка відповідно до інформації наявної в базі даних Державної прикордонної служби України виїхала з контрольованої території 24.02.2020 України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Майорське», а 10.07.2021 13.30 в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». ОСОБА_1 письмово пояснила, що о 04:20год 10.07.2021 здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до РФ на напрямку н.п. «М-Курган» тимчасово окупованої території України н.п «Успепка» (РФ) в районі н.п.«Успенка», що також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутня інформація про виїзд її з тимчасово окупованої території України через КПВВ, чим порушила п.3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019р «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст.204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28 листопада 2019 року набрав чинності Порядок №815, відповідно до п.1 якого, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку №815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти в`їзду-виїзду не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду-виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил/

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти в`їзду-виїзду, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти в`їзду-виїзду не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивачку накладено стягнення за ч.1 ст.204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Успенка», закритий розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 №106-р.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст.284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.204-2 ч.1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачці під час звернення до суду було відстрочено сплату судового збору, у зв`язку з чим, з урахуванням зазначених процесуальних норм судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №015681/21 від 10 липня 2021 року, винесену начальником ВІПС (групи А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім.Банних Луганського прикордонного загону ім.Героя України полковника Євгенія Пікуса старшим лейтенантом Окопним Андрієм Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00грн за порушення ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Лутай А.М.