Справа № 120/4655/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2021 р. Справа № 120/4655/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Загороднього В.С.

представника відповідача: Гончаренка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Державної служби України з безпеки на транспорті (Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) (Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) (пр-т. Перемоги, б. 14, м.Київ, 01135)

про: визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 30.03.2021 року № 227383 та № 227384.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 30.03.2021 року прийнято постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227383 та № 227384 у сумі 1700 грн. 00 коп. та 34 000 грн. 00 коп. відповідно. Позивач вказані постанові вважає протиправними з огляду на порушення зі сторони службових осіб відповідача здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, визначення габаритних параметрів здійснено з грубим порушенням Порядку № 879 та ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» за відсутності свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик вимірювального обладнання. Крім того, оскаржувані постанови прийняті ОСОБА_2 , який не є ні керівником відповідача, на його заступником. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 17.05.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

21.05.2021 року за вх. № 28571 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.05.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 15.06.2021 року.

08.06.2021 року за вх. № 32613/21 позивачем надано до суду заяву про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконфернцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів будь-яким можливим способом.

Ухвалою від 14.06.2021 року вказану заяву задоволено.

15.06.2021 року за вх. № 34107/21 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, так як ще не сплинув строк на подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання 15.06.2021 року представники сторін не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомили.

18.06.2021 року за вх. № 35682/21 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній позовну заяву не визнає, вважає її безпідставною та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. По суті спірних правовідносин пояснив, що 03.02.2021 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Н-03 169 км. Хмельницька обл. посадовими особами Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритний контроль транспортного засобу марки ITERNATIONAL 34001 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом BROSHUIS реєстраційний номер НОМЕР_2 , що використовувався перевізником позивачем. Посадовими особами Придніпровського міжрегіонального Управління Уктрансбезпеки було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням габаритних обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документами про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів у разі неподільного вантажу), встановлених ПДР. Під час заміру транспортного засобу було встановлено фактичну ширину 4,6 м при нормативно допустимій 2,6 м, також було зафіксовано, що у водія відсутня товарно-транспортна накладна. За результатами проведеної перевірки посадовими особами було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 252645 від 03.02.2021 року; акт про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів № 0002810 від 03.02.2021 року; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 028752 від 03.02.2021 року, на підставі яких прийнято розрахунок № 810 від 03.02.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд на суму 7,5 євро. 30.03.2021 року проводився розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно акту № 252645 від 03.02.2021 року та матеріалів габаритного контролю на розгляд даної справи позивач не прибув, жодних документальних доказів, які б спростували факт перевищення транспортним засобом габаритних параметрів не надав, тому було прийняте рішення про винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227383 та № 227384 від 30.03.2021 року за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 та абз. 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

05.07.2021 року за вх. № 38702/21 позивачем надано до суду заяву про відкладення судового засідання на іншу дату та участь представника позивача у наступному судовому засіданні в режимі відеоконфернцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів будь-яким можливим способом.

У судовому засіданні 06.07.2021 року представник відповідача поклався на розсуд суду щодо вирішення вказаних клопотань. Ухвалою від 14.06.2021 року вказану заяву задоволено. Судове засідання відкладено на 14.07.2021 року.

12.07.2021 року за вх. № 40507/21 позивачем подані пояснення, в яких останній підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 14.07.2021 року представниками сторін надано пояснення по суті спірних правовідносин. Судове засідання відкладено на 28.07.2021 року.

23.07.2021 року за вх. № 43698/21 та 27.07.2021 року за вх. № 44416/21 відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

28.07.2021 року за вх. № 44674/21 позивачем надано до суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та участь представника позивача у наступному судовому засіданні в режимі відеоконфернцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів будь-яким можливим способом.

У судовому засіданні 28.07.2021 року судом відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення судового засіданні на іншу дату. Водночас представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотання про участь представника позивача в режимі відеоконференції у наступному судовому засіданні. Ухвалою від 14.06.2021 року вказану заяву задоволено. Судове засідання відкладено на 25.08.2021 року.

У судовому засіданні 25.08.2021 року судом розпочато дослідження доказів по справі, сторони надані пояснення щодо цього. Судом також було вирішено клопотання відповідача про надання доказів від 23.07.2021 року стосовно того, що вказаний доказ не був надісланий на адресу позивача. Судове засідання відкладено на 09.09.2021 року

01.09.2021 року позивачем до суду надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

У судовому засіданні 09.09.2021 року було закінчено дослідження доказів по справі.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Посадовими особами Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 03.02.2021 року на підставі направлення на рейдову перевірку від 01.02.2021 року № 003972 у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Н-03 169 км. Хмельницька обл. проведено габаритний контроль транспортного засобу марки ITERNATIONAL 34001 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом BROSHUIS реєстраційний номер НОМЕР_2 . Посадовими особами Придніпровського міжрегіонального Управління Уктрансбезпеки було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням габаритних обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документами про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів у разі неподільного вантажу), встановлених ПДР, за наслідками якої встановлено фактичну ширину 4,6 м при нормативно допустимій 2,6 м, також було зафіксовано, що у водія відсутня товарно-транспортна накладна.

Вказане порушення зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2021 року; акті про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів від 03.02.2021 року; довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.02.2021 року, на підставі яких прийнято розрахунок № 810 від 03.02.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд на суму 7,5 євро.

Повідомленням, яке отримано позивачем 22.03.2021 року, відповідач повідомляв позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначене на 30.03.2021 року. Однак позивач на розгляд справи не прибув, представника не направив, пояснень з приводу виявлених порушень не надав.

30.03.2021 року, за результатом розгляду справи, постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227383 та № 227384 за порушення ст. 48 ЗУ«Про автомобільний транспорт» на позивача згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 та абз. 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» накладено штраф у сумі 1 700 грн. 00 коп. та 34 000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879., Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

П. 1, пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 14, 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пп. 4 п. 2, п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Так відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

П. 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь - який спосіб (п. 23 Порядку № 879).

Згідно з п. 18, 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз наведених норм доводить, що державному контролю підлягають транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдової. Під час проведення рейдової перевірки здійснюється державний контроль, зокрема, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються відповідні адміністративно-господарські штрафи.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів посадовими особами було виявлено порушення позивачем вимог габаритно-вагових стандартів транспортних засобів, а також відсутність у водія товарно-транспортної накладної.

Згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.02.2021 року під час здійснення перевірки дотримання габаритно-вагових стандартів відповідачем було встановлено фактичну ширину 4,6 м при нормативно допустимій 2,6 м.; також в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було зафіксовано, що у водія відсутня товарно-транспортна накладна.

Як вже зазначалось, чинним законодавством передбачено, що у випадку, якщо транспортний засіб перевищує встановлені габаритно-вагові стандарти, то рух таких транспортних засобів здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції або ж документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, якщо перевищення обмежень становить менше п`яти відсотків.

У даному випадку, згідно вищевказаного розрахунку плати за проїзд перевищення визначених параметрів складає 76,92 %.

Під час вказаних перевірок відповідачем встановлена відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Надаючи оцінку поясненням позивача щодо відсутності свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик вимірювального обладнання, суд керується чинним, на час виникнення спірних правовідносин законодавством, зокрема, суд враховує, що п. 3 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Обов`язковою умовою проведення габаритно-вагового контролю є наявність в розпорядженні інспектора, який проводить перевірку повіреного вимірювального приладу. В той же час, застережень щодо власника відповідного вимірювального пристрою Порядок №879, як й інший нормативно-правовий акт, не містить.

В матеріалах справи містяться докази (Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 0274-Ф від 14.04.2020 року, чинне до 14.04.2021 року) на підтвердження того, що вимірювальна техніка, а саме: рулетка вимірювальна Торех 28С413, виробник "ТОРЕХ" Польща, пройшла повірку.

Таким чином, оскільки прилад, яким проводились обміри належного позивачу транспортного засобу, пройшов повірку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлені за його допомогою габарити транспортного засобу є достовірними та підлягають врахуванню.

Одночасно у цьому контексті суд зважає на те, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2021 року в графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначено: «Їду з міста Старокостянтинова в м. Хмельницьк, дозволу не маю, ширина 4,6 м.».

Тобто з наведеного слідує, що водієм власне було підтверджено факт порушення габаритно-вагових стандартів транспортних засобів.

Стосовно відсутності під час перевірки товарно-транспортної накладної, суд зазначає таке.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою для здійснення вантажних перевезень.

При чому, позивач жодним чином у тексті позовної заяви не спростував обставини відсутності товарно-транспортної накладної під час перевірки. Крім того, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2021 водієм ОСОБА_3 не зазначено жодних зауважень чи спростувань з приводу цього, а лише підписано акт, що може розцінюватися фактично як згода з виявленим порушенням.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що фактично ТТН була та надана ним до позовної заяви, оскільки суть порушення полягає не у відсутності взагалі ТТН у юридичній природі, а відсутність вказаного документу саме у водія під час здійснення ним вантажних перевезень, оскільки такий документ, визначений законодавством, як документ на вантаж. Інших, передбачених законодавством, документів на вантаж позивачем та водієм, під час проведення перевірки, також не надані.

Крім того, критично суд ставиться й до тверджень позивача, що оскаржувані постанови прийняті ОСОБА_2 , який не є повноваженою особою. Позивач посилається на вимоги п. 27 Порядку № 1567.

В матеріалах справи міститься наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 202-к від 10.02.2021 року, згідно якого у зв`язку з тимчасвою нерацездатністю заступника начальника Подільського міжрегіонального управління Укртансбезпеки, Осіпова Ю. на Килимника В. з 10.02.2021 року покладено обов`язки заступника начальника Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. Таким чином, з 10.02.2021 року ОСОБА_4 фактично виконував функції заступника начальника Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, а тому був повноважним приймати оскаржувані постанови.

Крім того, суд вказує, що згідно п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 27 цього Порядку з наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Ст. 6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» визначена система органів державного регулювання та контролю, а також повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до вимог п. 8 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З наведено слідує, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів виноситься керівником або заступником органу державного контролю саме за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення, тобто місці розгляду справи про порушення.

За таких обставин, враховуючи та оцінивши усі докази по справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача є правомірними, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання їх протиправними.

Що стосується позовної вимоги позивача про скасування спірних постанов, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акта індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акта індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправними постанов відповідача від 30.03.2021 року № 227383 та № 227384 залишив без задоволення, відповідно позовна вимога щодо їх скасування також не підлягає задоволенню, як похідна.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 та ст. 2, 9, 77, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) про визнання протиправними та скасування постанов від 30.03.2021 року № 227383 та № 227384 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) (пр-т. Перемоги, б. 14, м.Київ, 01135)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 14.09.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна