Справа № 240/6613/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 вересня 2021 року м. Житомир справа № 240/6613/21
категорія 109040000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави до Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області , третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харитонівська гімназія Коростишівського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся виконувач обов"язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Харитонівської сільської ради щодо невжиття заходів з оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,9 га в с. Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, яка знаходиться під будівлями та спорудами Харитонівської гімназії ;
- зобов`язати Харитонівську сільську раду вжити заходів в межах компетенції щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,9 га в с. Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, яка знаходиться під будівлями та спорудами Харитонівської гімназії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у користуванні Харитонівської гімназії перебуває земельна ділянка площею 0,9 га, однак документи, які посвідчують право власності вказаною земельною ділянкою відсутні. Вказана обставина, на переконання позивача, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, створює ризики для нормального функціонування зазначеного закладу та здобуття середньої освіти, що може призвести до негативних наслідків.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Харитонівською сільською радою Житомирського району Житомирської області подано до суду відзив на адміністративний позов, з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач стверджує, що позивачем не зазначено жодної правової підстави, яка б передбачала обов"язок органу місцевого самоврядування оформляти правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які знаходяться в оперативному управлінні закладів освіти.
Харитонівською гімназією подано письмові пояснення, з яких вбачається, що даним навчальним закладом не вбачається жодних ризиків щодо нормального функціонування закладу освіти та негативних наслідків, а тим більше порушення прав дітей зі сторони органу місцевого самоврядування. Навпаки, Харитонівська сільська рада, як засновник навчального закладу, всіляко сприяє у створенні відповідних умов для здійснення освітньої діяльності здобувачам освіти, які є жителями територіальної громади.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Правовий статус вказаного закладу освіти визначено у статуті Харитонівської гімназії (далі - Статут).
Відповідно до п.1.6. Статуту, засновником (власником) навчального закладу є Харитонівська сільська рада, яка здійснює фінансування навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, обладнання, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування та здійснює інші повноваження, передбачені чинним законодавтвом.
Пунктом 6.1 Статуту визначено, що управління Харитонівською гімназією здійснюється його засновником (власником).
Згідно інформацій, що були надані Харитонівською гімназією вбачається, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка закріплена за Харитонівською гімназією та використовується на обслуговування приміщень гімназії, а також спортивну площадку відсутні, оскільки кошти на їх замовлення у бюджеті відділу, а пізніше сектору освіти Коростишівської райдержадміністрації з року в рік не передбачалися.
Вважаючи вищевказану бездіяльність Харитонівської сільської ради протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає та враховує наступне.
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти, серед іншого, належать земельні ділянки. Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.
Відповідно до частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно пункту «а» частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
Як зазначено у частині 1 статті 123 Земельного кодексу України земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.
Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Тобто, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.
Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.
Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, а саме: власні - 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.
Приписами пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Положеннями частини 3 статті 66 Закону України «Про освіту» передбачено, що сільські, селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти на відповідній території, мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечувати їх діяльність і розвиток.
Таким чином, вищевказані норми вказують на те, що земельні ділянки під навчальними закладами мають бути належним чином оформлені та використовуватися у порядку, встановленому законодавством, інакше, це може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.
Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких знаходяться навчальні заклади, створює передумови для зловживань щодо розпорядження земельною ділянкою, формує ризики для нормального функціонування навчального закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушує інтереси держави у сфері охорони дитинства.
Відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів об`єднаних територіальних громад, серед іншого, належать видатки на загальноосвітні навчальні заклади.
Згідно з пункту 23 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в користуванні Харитонівської гімназії перебуває земельна ділянка площею 0,9 га.
Однак в порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України «Про освіту», правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує Харитонівська гімназія, не оформлено, державну реєстрацію права власності не проведено.
З огляду на наведене, вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку Харитонівської сільської ради.
Отже, відділ Харитонівська сільська рада, являючись суб`єктом, який здійснює управління Харитонівською гімназією, відповідає за його матеріально - технічне забезпечення, не виконала покладені на неї вищезазначеними нормами повноваження, не здійснював контролю за діяльністю навчального закладу з оформлення землі, допускаючи протиправну бездіяльність.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У зв`язку з викладеним, беручи до уваги, що права на нерухоме майно, у т.ч. право власності на земельну ділянку, підлягають обов`язковій державній реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Харитонівської гімназії, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вжити заходів в межах компетенції щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,9 га земель с.Харитонівка Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області для обслуговування Харитонівської гімназії.
Перевіривши доводи позивача, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Визнати протиправною бездіяльність Харитонівської сільської ради щодо невжиття заходів з оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,9 га в селі Харитонівка Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області та перебуває в користуванні Харитонівської гімназії Коростишівського району Житомирської області.
Зобов`язати Харитонівську сільську раду вжити заходів в межах компетенції щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,9 га земель села Харитонівка Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області для обслуговування Харитонівської гімназії Коростишівського району Житомирської області.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко