Справа № 300/2407/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2021 р. справа № 300/2407/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2021, виходячи із 90 відсотків відповідної суми місячної заробітної плати, згідно довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тесту також відповідач, Управління, Головне управління ПФУ в області, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного фонду) про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії (надалі по тексту також оскаржуване рішення), та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2021, виходячи із 90 відсотків відповідної суми місячної заробітної плати, згідно довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому 16.11.2010 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 05.11.1991 за №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Позивач вказує, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі №7-р (ІІ) 2019 відновлено порядок перерахунку пенсій призначених працівникам прокуратури відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у первинній редакції. Рішенням Конституційного суду України (надалі по тексту також Суд) від 26.03.2020 за №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Прокуратурою Івано-Франківської області (надалі по тексту також уповноважений орган) відповідно до рішень Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(Н)2019 та від 26.03.2020 за №6-р/2020, а також статті 81 Закону України "Про прокуратуру", видано 26.03.2021 позивачу довідку за №21-130вих.-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до відомостей якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою заступника прокурора області, становить 75 712,00 гривень. У зв`язку із вказаним та з метою здійснення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 20.04.2021 звернувся до органу пенсійного фонду із відповідною заявою та коментованою довідкою про заробітну плату, виданою прокуратурою Івано-Франківської області станом на 01.01.2021. Втім у відповідь на дане звернення позивача про перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області безпідставно прийняло рішення про відмову у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на абзац 2 Розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VІ (надалі по тексту також Закон №3668-VІ), згідно якого пенсії особам, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), не підлягають перерахунку. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки право на перерахунок пенсії в розмірі 90% від заробітної плати виникло у нього на момент призначення пенсії за вислугу років в листопаді 2010 року. Відтак, при перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури (в частині визначення відсоткового значення пенсії від розміру заробітної плати) має застосовуватися норма закону, яка діяла на час призначення такої пенсії. У спірному випадку таким значенням є 90% від місячної заробітної плати прокурора, відтак дія обмеження граничного розміру пенсії, яка визначена положеннями Розділу ІІ Закон №3668-VІ для такої категорії пенсіонерів не може застосовуватися до спірних правовідносин. Вважаючи відмову органу пенсійного фонду протиправною та посилаючись на звуження змісту і обсягу існуючих прав, ОСОБА_1 просив позов задовольнити в повному обсязі.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 31.05.2021 (а.с.19-20) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
За змістом відзиву на позовну заяву та письмових пояснень Управління не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що позивачу з 28.10.2010 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ (надалі по тексту також Закон №1789-ХІІ, спеціалізований закон) у розмірі 90% від суми місячного заробітку. З моменту призначення позивачу пенсії відповідачем здійснювався неодноразовий перерахунок розміру його пенсії, зокрема у зв`язку із підвищенням заробітної плати, на виконання постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 у справі №346/3218/16-а, а також з урахуванням підвищення за проживання в гірському населеному пункті. З 15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 (надалі по тексту також Закон №1697-VІІ), згідно з яким, втратили чинність норми статті 501 Закону №1789-ХІІ, крім частин 3, 4, 6 та 11. Так, частиною 2 статті 86 Закону №1697-VІІ визначено, що пенсія прокурорам призначається у розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, а за правовим регулюванням частини 15 цієї ж статті 86 Закону максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Окрім цього, призначені працівникам прокуратури пенсії згідно висновків Конституційного Суду України перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Так, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорам, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі №300/1933/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 30.06.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2020 за №18-196 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
В той же час Рішенням Конституційного суду України від 26.03.2020 за №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. За змістом частини 1 статті 81 Закону №1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється Законом №1697-VІІ та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Позивачу відповідно до рішень Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(Н)2019 та від 26.03.2020 за №6-р/2020, а також статті 81 Закону України "Про прокуратуру" прокуратурою Івано-Франківської області 26.03.2021 видано довідку за №21-130вих.-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за відповідною (прирівняною) посадою "заступник прокурора області", станом на 01.01.2021
ОСОБА_1 20.04.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно Закону України "Про прокуратуру", до якої долучив коментовану довідку. Втім, Головним управлінням ПФУ в області за наслідками розгляду такої заяви позивача листом від 30.04.2021 відмовлено в спірному перерахунку пенсії за вислугу років. Як відзначило Управління положення Закону №3668-VI (в частині призупинення перерахунку пенсії особам, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір в значенні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) та абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VІІ (в частині не можливості перевищення максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність) неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
Враховуючи наведене, за переконанням відповідача, здійснювати перерахунок пенсії позивача згідно вимог чинного законодавства на підставі довідки про заробітну плату №21-130вих.-21 від 26.03.2021 є недоцільно, так як, розмір пенсії за вислугу років не може перевищувати, зокрема, з 01.12.2020 17 690,00 гривень, а з 01.07.2021 18 540,00 гривень. На даний час позивачу виплачується пенсія у розмірі 30 025,03 гривень з урахуванням постанови Коломийського міськрайонного суду від 18.07.2016 у справі №346/3218/16-а з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру. А тому відповідач вважає недоцільним здійснювати перерахунок пенсії позивачу на підставі нової довідки. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Позивач, в свою чергу, подав суду 22.06.2021, через канцелярію, відповідь на відзив (а.с.130-134), в якому заперечив доводи Управління, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях, додатково зазначивши наступне. Зокрема, перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, а тому при визначенні її розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення такої пенсії, крім випадків покращення становища колишнього працівника органів прокуратури.
Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (надалі по тексту також співвідповідач, Головне управління ПФУ в Хмельницькій області, ГУ ПФУ в Хмельницькій області) скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 30.07.2021, який надійшов на адресу суду 05.08.2021 (а.с.155-158). Як пояснив співвідповідач, заява ОСОБА_1 , долучені до неї документи (у формі атрибутів сканованих документів) і електронна пенсійна справа за принципом екстериторіальності (в числу вимог пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 за №13-1), визначена на розгляд і прийняття рішення до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №508 від 22.04.2021 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадових окладів прокурорам відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідно до Закону №3668-VI пенсії, розмір яких перевищує максимальний розмір, не підлягають перерахунку. За доводами співвідповідача норми статті 2 Закону №3668-VI кореспондуються з діючими положеннями частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру". Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування. Щодо вимоги позивача здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її розмір в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, то співвідповідач зазначив, що позивач із заявою про перерахунок його пенсії звернувся до пенсійного органу 20.04.2021, а тому до перерахунку пенсії, як події, мають застосовуватись норми, які діють на момент здійснення такого перерахунку. Разом з тим, вказав на відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 на підставі довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021, оскільки відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Водночас, згідно доводів Головного управління ПФУ в Хмельницькій області виплата пенсії позивачу проводиться без обмеження її максимального розміру, а тому підстав для перерахунку та її виплати з 01.01.2021 немає. Просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, заявлене у відзиві на позов, про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши доводи адміністративного позову та письмових пояснень, відзиву на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 з 18.10.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (а.с.43, 49).

Як свідчать матеріали справи органом пенсійного фонду здійснювались відповідні перерахунки пенсії позивача, виходячи із більшого заробітку на підставі поданих позивачем заяв (а.с.80).

На виконання постанови Коломийського міськрайонного суду від 18.07.2016 у справі №346/3218/16-а, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження суми пенсійної виплати (а.с.92, 93-101).

У зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 у справі №7-р (ІІ) 2019, яким відновлено порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури за правилами частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у первинній редакції, ОСОБА_1 30.06.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, до якої долучив нову довідку прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2020 за №18-196 вих-20 (а.с.111, 118).

За результатом розгляду поданої позивачем заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 02.07.2020 прийнято рішення №340/5062/6 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років (а.с.113). Листом від 03.07.2020 за №260/03-2 ОСОБА_1 роз`яснено, що підстав для проведення перерахунку пенсії на основі поданої довідки про розмір заробітної плати немає, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, чого не відбулось. Натомість, постановою Кабінету Міністрів України "Про умови праці прокурорів" від 11.12.2019 за №1155, яка набрала чинності з січня 2020 року затверджено схему посадових окладів прокурорів, пунктом 7 якої встановлено, що зміна розміру посадових окладів для працівників прокуратури, передбачена цією постановою не є підставою для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою в Івано-Франківський окружний адміністративний суд, у якій просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657 та зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 30.06.2020 перерахунок та виплату пенсії позивача, без обмеження її максимального розміру з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2020 за №18-196 вих-20.

За результатом розгляду справи №300/1933/20 за позовом ОСОБА_1 Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.03.2021 ухвалено рішення про часткове задоволення позову, яким:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №290/3.2 від 03.07.2020 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 30.06.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2020 №18-196 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95538807).

У зв`язку із набранням рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 законної сили, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направлено позивачу листа від 07.05.2021 за №0900-0305-8/16059 (а.с.19), у якому зазначено про те, що відповідно до статті 86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60% від суми заробітної плати, при цьому максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи наведене, Управлінням роз`яснено ОСОБА_1 , що на даний час пенсія йому виплачується у розмірі 30 025,03 гривень, однак в результаті виконання рішення суду, ухваленого по справі №300/1933/20, розмір пенсії позивача становитиме 16 380,00 гривень. Для узгодження виконання судового рішення позивачу запропоновано у найкоротший термін з`явитись до відділу обслуговування громадян №8 (сервісного центру) (а.с.128).

Надалі, прокуратурою Івано-Франківської області відповідно до рішень Конституційного суду України від 13.12.2019 за №7-р(Н)2019 та від 26.03.2020 за №6-р/2020, а також статті 81 Закону України "Про прокуратуру" 26.03.2021 позивачу видано нову довідку за №21-130вих.-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за відповідною (прирівняною) посадою "заступник прокурора області за нормами чинними на 01.01.2021 (а.с.125).

У зв`язку із вказаною обставиною та з метою здійснення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 20.04.2021 звернувся до органу пенсійного фонду із відповідною заявою та довідкою про заробітну плату, виданою прокуратурою Івано-Франківської області станом на 01.01.2021 (а.с.124).

Керуючись положеннями пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 за №13-1, коментовану заяву позивача скеровано на розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №508 від 22.04.2021 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадових окладів прокурорам згідно положень статті 86 Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" пенсії, розмір яких перевищує максимальний розмір, не підлягають перерахунку (а.с.126).

В свою чергу, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом від 30.04.2021 за №0900-0211-8/15587 також повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що згідно абзацу 2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", пенсії, розмір яких перевищує максимальний розмір, не підлягають перерахунку (а.с.14).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії позивача, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, ставлячи вимогу про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2021, виходячи із 90 відсотків відповідної суми місячної заробітної плати, згідно довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час призначення ОСОБА_1 з 28.10.2010 пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 501 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також Закон №1789-ХІІ).

Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із частиною 12 статті 501 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 17 статті 501 Закону №1789-ХІІ).

До статті 501 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (надалі по тексту також Закон №3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина 17 статті 501 Закону №1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою.

Надалі, 14 жовтня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (надалі по тексту також Закон №1697-VІІ).

Частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ, у первинній редакції, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, первинна редакція частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (а з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 501 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року.

Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 501, частини третьої статті 512, статті 53 щодо класних чинів).

Починаючи з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (надалі по тексту також Закон №76-VIII), яким, зокрема, частину 18 статті 501 Закону №1789-ХІІ, яка діяла до 15 липня 2015 року та частину 20 статті 86 Закону №1697-VІІ, що набрала чинності 15 липня 2015 року, викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як вбачається із пояснювальної записки до його законопроекту, обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Отож, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Впродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 20 статті 86 Закону №1697-VII ухвалено Рішення №7-р(II)/2019, яким:

- визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Разом з цим, Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, частина 20 статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Таким чином, реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), здійснюється, зокрема, й у зв`язку з підвищення заробітної плати прокурорських працівників, що мало місце з 11.09.2020.

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визначено, що положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України (у частині правового регулювання норм статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами) втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020.

Так, Івано-Франківською обласною прокуратурою 26.03.2021 видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за №21-130вих.-21, згідно із якою, розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначений відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ) 2019 та від 26.03.2020 № 6-р/2020, а також статті 81 Закону України "Про прокуратуру", становить 75 712,00 гривень (а.с.125).

Водночас, за доводами відповідача, позивачу виплачується пенсія у розмірі 30 025,03 гривень з урахуванням постанови Коломийського міськрайонного суду від 18.07.2016 у справі №346/3218/16-а з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру (а.с.92-100).

Зважаючи на те, що пенсія ОСОБА_1 призначена та виплачується у розмірі 30 025,03 гривень, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області вказало на недоцільність здійснення перерахунку пенсії позивача, внаслідок якого розмір пенсійної виплати значно зменшиться.

Досліджуючи доводи позивача з приводу протиправності дій відповідача та рішення співвідповідача щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки від 26.03.2021, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Спірні правовідносини, порушені у позові ОСОБА_1 , мають три окремі предмета перевірки, зокрема, чи є з 2021 року правові і фактичні підстави:

- для перерахунку пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми місячної заробітної плати;

- для виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, за правилами першого речення абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII і абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI;

- для перерахунку пенсії позивача на підставі нової довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії.

Повертаючись до правового регулювання спірних правовідносин слід відзначити, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури регламентовано частиною 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, в редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 2 статті 86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, максимальний розмір пенсії визначений в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

В контексті порушеного питання суд вважає врахувати наступні висновки по даній справі.

Дійсно Рішенням Конституційного Суду №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 відновлено право колишніх прокурорських працівників на перерахунок уже призначених пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Разом з тим, розмір відсотку від суми місячної заробітної плати, із якого обчислюється призначення пенсії колишніх прокурорських працівників, з дня призначення ОСОБА_1 пенсії (16.11.2010) до дня звернення до суду (26.05.2021), неодноразово змінювався.

Так, в редакції спеціалізованого закону, чинного на час призначення позивачу пенсії, пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати та не могла перевищувати 90 відсотків такого заробітку (частина 3 статті 501 Закон №1789-ХІІ). Надалі, новим Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за №1697-VІІ відповідний відсоток визначено в значенні 70% (частина 2 статті 86), а в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 таке значення зменшено до 60%.

Тобто, потрібно зважати на те, що прокурори, яким призначається пенсія з 26.10.2014 (дата набрання чинності Закон №1697-VІІ від 14.10.2014) і з 01.01.2015 (дата набрання чинності Закон №76-VІІІ від 28.12.2014) мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення 70% і 60% заробітної плати за посадою діючого прокурорського працівника.

На переконання суду зменшення відсоткового значення зумовлено значним збільшенням Урядом України грошового забезпечення прокурорсько-слідчих працівників системи органів прокуратури. Збільшення розміру заробітної плати стало достатньо пропорційним до зменшення відсотка від суми місячної (чинної) заробітної плати для обчислення (призначення/перерахунку) пенсії.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких колишні прокурорські працівники, які вийшли на пенсію до 26.10.2014 (до дня набрання чинності нового спеціалізованого закону в редакції Закон №1697-VІІ від 14.10.2014), покликаючись на висновки, сформовані у інших судових справах (в період з 2018 по 2019 років та раніше, за існуванням іншого правого регулювання спеціалізованого закону), отримуючи на законних підставах нову довідку про розмір заробітної плати за діючою посадою працівника органів прокуратури, розраховують на обчислення такої пенсії у зв`язку із її перерахунком із урахуванням такої довідки в значенні 90% сум грошового забезпечення.

Відтак, може скластися ситуація, за якої працівники прокуратури, які до звільнення займали одну і ту ж посаду, мають одне і те ж спеціальне звання (за умови їх наявності на час їх присвоєння і звільнення), одну і ту ж вислугу років, одинакові доплати, надбавки та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті прокурори, які вийшли на пенсію до 26.10.2014 претендуватимуть на 90% (хоча їх зарплата, на час звільнення, не обчислювалося за правилами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657, від 11.12.2019 за №1155 і статті 85 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 19.09.2019 за №113-ІХ), а ті, що отримали право на пенсію після 26.10.2014 70%, а з 01.01.2015 60%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до прокурорських працівників, що отримують право на пенсію після 26.10.2014 і 01.01.2015 відповідно, та створюють дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії прокурорського працівника на підставі оновленої довідки, виданої станом після 13.12.2019 (дня постановлення рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі №7-р (ІІ) 2019) за приписами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657, від 11.12.2019 за №1155 і статті 85 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 19.09.2019 за №113-ІХ), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Положення Закону №76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII викладено у новій редакції, на момент виникнення спірних правовідносин не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

У зв`язку з набранням у подальшому чинності Законами №1697-VІІ і №76-VІІІ, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури (частина 3 статті 86 спеціалізованого закону), пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим та відповідає правовим висновкам, сформованих у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №640/1744/20.

Стосовно доводів позивача про те, що на час призначення йому пенсії чинною була стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ згідно із якою, максимальний розмір пенсії визначений на рівні 90% від заробітної плати, яка й мала бути застосована при перерахунку пенсії, то суд вказує на слідуюче.

У Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, у випадку перерахунку призначеної пенсії працівникам органів прокуратури, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Верховний Суд в останніх актуальних постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232), переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Зазначені у цій справі висновки суду узгоджуються із усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема в постановах від 23.04.2020 у справі №522/838/17, від 30.04.2020 у справі №569/6069/16-а, від 10.06.2020 у справі №569/3120/16-а, від 23.06.2020 у справі №263/13109/16-а та від 19.08.2020 у справі №756/3598/17, і колегія суддів Верховного Суду в останніх актуальних постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19, не знайшла підстав для відступу від неї.

Разом з тим, у цій же постанові (від 08.09.2021 у справі №340/3185/19) Верховний Суд надав правову оцінку можливості застосування попереднім постановам цього Суду, на які покликається ОСОБА_1 у позовній заяві.

Так, "…суд касаційної інстанції вважає безпідставними доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції застосував при прийнятті оскаржуваного судового рішення статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ без урахування правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у постановах від 31.07.2019 у справі №569/4150/16-а та від 29.04.2020 у справі №490/5366/16-а, оскільки у справі №569/4150/16-а спір стосувався правовідносин, які виникли у 2012 році (були обумовлені неправомірними діями територіального органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії відповідно до заяви від 14 вересня 2012 року), а у справі №490/5366/16-а 2014 році (були обумовлені неправомірними діями територіального органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії відповідно до заяви від 5 вересня 2014 року, зокрема неврахуванням при проведенні перерахунку пенсії певного періоду стажу роботи), тобто на момент виникнення спірних правовідносин у вказаних справах положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ були чинними".

В свою, чергу, як і у даній справі, на час отримання позивачем нової довідки і звернення його до органу пенсійного фонду за перерахунком положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вже не були чинними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20), які є такими, що прийняті значно пізніше від тих, на які покликається ОСОБА_2 у адміністративному позові (03.05.2018, 19.06.2018, 04.02.2019, 31.07.2019, 12.11.2019).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

За таких обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області правомірно та обґрунтовано стверджує, що під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 підлягає застосуванню максимальний розмір пенсії, визначений в розмірі 60% від заробітної плати за прирівняною посадою діючого прокурорського працівника, що відповідає приписам статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за №1697-VII.

Щодо вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач не зауважив, що на момент звернення до органу пенсійного фонду 20.04.2021 із заявою про проведення перерахунку пенсії, чинними були та залишаються положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI, згідно із якими, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI встановлено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Суд звертає увагу на правову позицію Судова палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2020, ухваленій по справі №580/234/19 (провадження №К/9901/16845/19), де касаційний суд зазначив, що наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо.

Верховний Суд зауважив, що з часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України.

Відтак, на осіб, яким пенсія призначена (перерахована) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, в тому числі на підставі Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

При цьому, Суд звернув увагу на те, що окрім пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження максимального розміру пенсії колишніх працівників прокуратури встановлені також і Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII.

Зокрема, застосовуючи висновки коментованої постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19 суду у даній справі слід керуватися таким:

"41. З огляду на викладене, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії:

1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI,

2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд не знаходить у такому різному ставленні правомірної, об`єктивно обґрунтованої мети.

42. При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI)".

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. "

Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII

Відповідно до першого речення абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи, що таке перевищення виникне в результаті проведення перерахунку, в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону №3668-VI та спеціальної норми абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення вказаних статей, які визначають обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, зазначені положення Закону №3668-VI та абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Аналогічні правові висновки щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, призначеної прокурорським працівникам до 01.10.2011, застосовані Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/17612/21) у справі №580/5238/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99521692).

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI (у відношенні прокурорських працівників), як зазначив у коментованій справі Верховний Суд, узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19, а також Верховним Судом у постановах від 08.07.2020 у справі №607/7115/17, від 10.09.2020 у справі №280/5154/19 та від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.

Як свідчить розпорядження за пенсійною справою позивача від 27.10.2016 (№189508) та не заперечує ОСОБА_1 , у зв`язку із проведенням у 2016 році перерахунку пенсії позивача, розмір пенсійної виплати на даний час становить 30 025,03 гривень (з урахуванням усіх надбавок та доплат).

Матеріли пенсійної справи позивача засвідчують обставину значного перевищення з 27.10.2016 пенсії ОСОБА_1 (25 020,86 гривень без доплат) від десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.05.2016 11 300,00 гривень, з 03.12.2016 12 470,00 гривень, з 01.01.2017 12 470,00 гривень, з 01.05.2017 13 120,00 гривень, з 01.12.2017 13 730,00 гривень, з 01.07.2018 14 350,00 гривень, з 01.12.2018 14 970,00 гривень, з 01.07.2019 15 640,00 гривень, з 01.12.2019 16 380,00 гривень, з 01.07.2020 17 120,00 гривень, з 01.12.2020 17 690,00 гривень, з 01.07.2021 18 540,00 гривень).

Управління наголошує на тому, що у випадку здійснення чергового перерахунку пенсії ( у випадку прийняття відповідного рішення суду), відповідно до відомостей, зазначених у довідці прокуратури Івано-Франківської області від 26.03.2021 за №21-130 вих-21, розмір пенсійної виплати позивача, враховуючи обчислення основного розміру пенсії виходячи із 60% сум грошового забезпечення, становитиме 45 427,20 гривень (75 712,00 х 60%). Однак, зважаючи на необхідність обмеження максимальним розміром, перерахована ОСОБА_1 пенсія з 01.01.2021 буде виплачуватись у розмірі 17 690,00 гривень.

З урахуванням зміни із 01.07.2021 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, такий розмір становитиме 18 540,00 гривень.

Таким чином, на переконання суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правомірно стверджує про неможливість проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в силу вимог абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI і застосування обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а вчинена відмова відповідає приписам чинної статті 2 Закону №3668-VI та абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII.

У постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19 Верховний Суд також звернув увагу на положення Європейської соціальної хартії 1996 року, яка ратифікована Україною згідно із Законом України №137-V від 14 вересня 2006 року. Вказаним міжнародно-правовим актом передбачено, що держави-сторони зобов`язані вживати заходів для забезпечення рівності між власними громадянами у сфері реалізації прав на соціальний захист, які надаються законодавством про соціальне забезпечення, докладати зусиль для поступового піднесення системи соціального забезпечення на більш високий рівень (стаття 12).

Тобто, утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Суд зважає також і на позицію Верховного Суду стосовно того, чи мало місце втручання у право позивача мирно володіти своїм майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Так, Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 за результатом розгляду справи №537/48/17 зазначив, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, пункт 35, заяви №68385/10 та №71378/10) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже скасовано норми законодавства щодо перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а також немає усталеної практики національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача немає "законних сподівань" на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію статті 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі "Великода проти України" (заява №43331/12) Суд розглянув скаргу за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у спірних правовідносинах факту втручання держави у право позивача на мирне володіння майном.

Отже, зважаючи на висновок суду про правомірність і обґрунтованість доводів Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області та Головного управління ПФУ у Хмельницькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії виходячи з 90% сум грошового забезпечення та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021, правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд не вбачає.

Водночас суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №508 від 22.04.2021 містить підставу для відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, а саме "відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI пенсії, розмір яких перевищує максимальний розмір, не підлягають перерахунку".

Як з`ясовано судом, та не заперечується сторонами, позивач отримує пенсію у розмірі 30 025,03 гривень з урахуванням постанови Коломийського міськрайонного суду від 18.07.2016 у справі №346/3218/16-а з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру.

Враховуючи те, що такий розмір пенсії позивача значно перевищує максимальний (станом на час прийняття рішення співвідповідачем 17 690,00 гривень, в тому числі на день ухвалення рішення у даній справі 18 540,00 гривень), то суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 22.04.2021 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі абзацу другого розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Відтак, ОСОБА_1 хоч і має право на отримання від уповноваженого органу нової довідки №21-130 вих-21 від 26.03.2021 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (за прирівняною посадою діючого працівника органів прокуратури), втім, орган пенсійного фонду, зважаючи на фактичні обставини за пенсійною справою позивача, не має законних підстав для проведення спірного перерахунку.

Решта доводів сторін висновків суду та рішення по суті спору не змінюють.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача, співвідповідача, та вказаних висновків суду, позивач не надав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові докази з власної ініціативи (а.с.19-20).

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція від 25.05.2021 за №0.0..1 (а.с.1).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягають стягненню із відповідача і співвідповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними інші судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

співвідповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 21318350), вул. Герцена, будинок 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.