Справа № 500/3308/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3308/21

01 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Н.М.

представника позивача Василишин К.В.

представника відповідача Сторчак О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Роял Транс Компані" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови №ТР1009/142/АВ/ТД-ФС від 14.05.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Роял Транс Компані" звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1009/142/АВ/ТД-ФС від 14.05.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області у період з 19.03.2021 по 23.03.2021 року проведено інспекційне відвідування господарської діяльності ПП «Роял Транс Компані», в результаті якого складено акт від 23.03.2021 року, та накладено штрафну санкцію уповноваженою посадовою особою Держпраці.

Зокрема, підставою для накладення штрафу згідно із постановою №ТР1009/142/АВ/ТД-ФС від 23.03.2021 року став нібито факт допуску працівника ОСОБА_1 до роботи без повідомлення до територіального органу ДПС.

Сума накладеного штрафу склала 60000 грн., тобто у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за стосовно якого скоєно порушення.

За таких обставин, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, з огляду на грубе порушення Кодексу законів про працю України посадовою особою Управління Держпраці у Тернопільській області уповноваженою на накладення таких фінансових санкцій, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.06.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог вказаної ухвали, 29.06.2021 року Управлінням Держпраці у Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву, просило відмовити у задоволенні в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.03.2021, підпункту 3 пункту 5 Порядку 823, начальником Управління прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування у ПП «Роял Транс Компані».

За результатами проведеного заходу державного контролю інспектором праці складено акт інспекційного відвідування від 23.03.2021 №ТР 1009/142/АВ.

У акті зазначено детальний опис виявленого порушення законодавства про працю, а саме встановлено, що відповідно до вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Наказом від 02.02.2021 №21 «Про прийняття працівника на роботу» ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів з 03.02.2021. Однак, повідомлення про прийняття на роботу працівника в ГУ ДПС у Тернопільській області надіслано 18.03.2021 о 08 год.59 хв., що є порушенням частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413.

Розглянувши матеріали інспекційного відвідування, враховуючи вимоги чинного законодавства, керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про зайнятість населення, уповноваженою особою 14.05.2021 розглянуто справу шляхом винесення постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на ПП «Роял Транс Компані» на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України у розмірі 60 000 грн. до Державного бюджету України. На підставі ст. 19 Конституції України Управління, як орган державної влади, діяло лише у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. А тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.08.2021 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 01.09.2021 10:15 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив в задоволенні позову відмовити, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.03.2021, підпункту 3 пункту 5 Порядку 823, начальником Управління прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування у ПП «Роял Транс Компані».

Таким чином, Управлінням видано наказ на проведення інспекційного відвідування у ПП «Роял Транс Компані» від 10.03.2021 № 204, направлення від 10.13.2021 № ТР1009/142, яке дійсне з 11 по 23.03.2021.

За результатами проведеного заходу державного контролю інспектором праці складено акт інспекційного відвідування від 23.03.2021 №ТР 1009/142/АВ.

В акті зазначено детальний опис виявленого порушення законодавства про працю, а саме встановлено, що:

- відповідно до вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Судом встановлено, що наказом від 02.02.2021 №21 «Про прийняття працівника на роботу» ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів з 03.02.2021. Однак, повідомлення про прийняття на роботу працівника в ГУ ДПС у Тернопільській області надіслано 18.03.2021 о 08 год.59 хв., що є порушенням частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 ПП «Роял Транс Компані» наказом від 02.02.2021 №21 «Про прийняття працівника на роботу» прийнято на роботу ОСОБА_1 з 03.02.2021. Однак, повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_1 в ГУ ДПС у Тернопільській області надіслано 18.03.2021 о 08 год. 59 хв., що є порушенням частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Інспектором праці складено припис № ТР 1009/142/АВ/П від 23.03.2021, яким приписано - при наступному прийнятті працівників на роботу дотримуватись вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю, постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Об`єкт відвідування пояснень, зауважень або заперечень інспектору праці не надав, підписавши примірники акта та припису отримав їх.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , що він працював на ПП «Роял Транс Компані» з 01.02.2021 по 11.02.2021 на посаді водія експедитора без оформлення трудових відносин, заробітної плати не отримував. Розвозив товар по території України. Заява від 02.03.2021.

Відтак, Гр. ОСОБА_1 02.03.2021 звернувся в Управління Держпраці з питанням не оформлення трудових відносин та не виплати зарплати за період з 01.02.2021 по 11.02.2021, за який він працював у ПП «Роял Транс Компані».

Тобто, станом на 02.03.2021 гр. ОСОБА_1 стверджує, що не перебував у трудових відносинах із ПП «Роял Транс Компані».

Однак, під час інспекційного відвідування, яке тривало з 19.03.21 по 23.03.21 інспектору надано заяви та накази про прийняття на роботу та про звільнення з неї ОСОБА_1 , та копію повідомлення про прийняття працівника на роботу, згідно якого вбачається, що повідомлення у органи ДПС надано лише 18.03.2021, тобто перед проведенням інспекційного відвідування та після звільнення з роботи 11.02.2021 ОСОБА_1 .

Згодом, Управлінням 05.04.2021 рекомендованим листом за вихідним номером Управління № 01-05/01/1643 повідомлено ПП «Роял Транс Компані» про отримання уповноваженою посадовою особою матеріалів інспекційного відвідування.

Отже, розглянувши матеріали інспекційного відвідування, враховуючи вимоги чинного законодавства, керуючись підпунктом 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про зайнятість населення, уповноваженою особою 14.05.2021 розглянуто справу шляхом винесення постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на ПП «Роял Транс Компані» на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України у розмірі 60 000 грн. до Державного бюджету України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 6000 гривень.

ПП «Роял Транс Компані» згідно листа Головного Управління ДПС у Тернопільській області перебуває на загальній системі оподаткування.

Постанову про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою від 14.05.2021 надіслано рекомендованим листом з повідомленням 17.05.2021.

Не погодившись із такими рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, відображених в акті інспекційного відвідування, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон № 877-V).

Так, згідно абз.3 ст.1 Закону № 877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом (ч.1 ст 4 Закону №877-V).

Згідно з ч.5 ст.2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, серед інших, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відтак державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок 823).

Даним Порядком 823 передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктом 5 Порядку 823 визначено підстави для здійснення заходів державного контролю.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (ратифіковано Законом № 1985-IV від 08.09.2004), що має вищу юридичну силу та пунктом 10 Порядку 823 передбачено, що інспектори праці, які забезпечені документами, що засвідчують їхні повноваження, тобто за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехнікн;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 756/6946/16-а, від 31.07.2020 у справі № 440/1933/19, від 21.10.2019 у справі №200/11885/18-а.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 16 Порядку 823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Згідно Порядку 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Статтею 43 Конституції України гарантується, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до статті 21 КЗпП, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП передбачено, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 „Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу (із змінами) встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Надалі повноваження Управління Держпраці передбачені Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509, із внесеними змінами (далі - Порядок 509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України тач. 2-7 ст. 53 Закону України Про зайнятість населення.

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Пункт 3 Порядку 509 передбачає, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому п.2 Порядку 509.

Про дату одержання документів, зазначених в пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 25 Порядку 823 передбачено що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України визначена відповідальність за порушення законодавства з питань праці.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Разом із тим, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що з ОСОБА_1 було оформлено належним чином трудові відносини, а відтак, суд вбачає в діях позивача порушення трудового законодавства в частині допуску до роботи ОСОБА_1 без укладення трудового договору та без повідомлення територіального органу Державної податкової служби.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах, а саме: від 31.01.2019 року у справі №809/799/17, від 12.06.2019 року у справі №813/3415/18, від 27.05.2020 року у справі №813/2339/17, від 12.11.2020 року у справі № 819/1342/16, від 23.11.2020 року у справі №804/1521/17, від 22.12.2020 року у справі № 260/1743/19.

Серед іншого, п.2 ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За приписами п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Водночас, акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень законодавства, не є рішенням суб`єкт владних повноважень, який безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і носить обов`язковий характер. Натомість акт перевірки є тільки службовим документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані у акті факти можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Тобто, акт є лише носієм доказової інформації.

При цьому, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про підставне накладення штрафу на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та Постанови №413, що полягає у допуску позивачем ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення територіального органу Державної податкової служби, а оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1009/142/АВ/ТД-ФС від 14.05.2021, прийнятою в межах повноважень, в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством, з дотриманням принципів пропорційності та законності у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду, тому суд відмовляє в позовних вимогах.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних рішень, про що описано вище.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства "Роял Транс Компані" до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови №ТР1009/142/АВ/ТД-ФС від 14.05.2021 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство "Роял Транс Компані" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Подільська, 14,м. Тернопіль,46400, код ЄДРПОУ/РНОКПП 38990359);

відповідач:

- Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шпитальна, 7,м. Тернопіль,46006, код ЄДРПОУ/РНОКПП 39777822).

Головуючий суддя Подлісна І.М.