Справа № 160/6722/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року Справа № 160/6722/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи механіком плавскладу з 01.02.1980р. по 13.10.1980р.;
- зобов`язання відповідача зарахувати період роботи з 01.02.1980р. по 13.10.1980р. до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, призначити та виплатити пенсію за віком починаючи з 01.09.2020р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 17.11.2020 р. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2 згідно наданих документів.
Проте, 16.12.2020 р. отримав відповідь №0400-010303-8/120762, в якій зазначено, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років. При зверненні до Пенсійного органу позивач просив призначити йому пільгову пенсію по Списку №2. Однак Пенсійний фонд не розглядав пільговій стаж по Списку №2, оскільки комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії па пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зарахувала до пільгового стажу за Списком №2 період з 01.02.1980 р. по 13.10.1980 р. У зв`язку з чим не було зараховано період проходження військової служби з 17.10.1980 р. по 19.10.1982 р. до пільгового стажу по Списку №2, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 30.04.2021р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 24.05.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що позивач працював на посадах передбачених Списками повний робочий день. Відсутність хочаб однієї умови призначення пенсії на пільгових умовах не дає права ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначати таку пенсію. Відповідачем було розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Окрім того, проходження військової служби зараховано до загального стажу позивача, оскільки у позивача відсутній пільговий стаж перед проходженням війскової служби. Довідка надана позивачем про пільговий характер роботи по Списку №2 надана лише за починаючи з 1985 р., тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно записів трудової книжки в період трудової діяльності з 1980р. по 1991 р. працював на підприємстві AT «Українська залізниця» помічником машиніста 2 електровоза, на ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод» електромонтером з ремонту електрообладнання котельного та машинного цехів теплоелектроцентралі повний робочий день зі шкідливими умовами праці, що в сумі склало 5 років 2 місяця 13 днів. На даний час позивач працює в AT «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Нікопольське моторовагонне депо».
Досягнувши віку 58 років 17.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2.
16.12.2020 р. позивачем отримано відповідь №0400-010303-8/120762, в якій зазначено про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, проте, позивач звертався до Пенсійного органу з заявою про призначення йому пільгової пенсії по Списку №2. Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії па пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не зарахувала до пільгового стажу за Списком №2 період з 01.02.1980 р. по 13.10.1980 р. У зв`язку з чим період проходження військової служби з 17.10.1980 р. по 19.10.1982 р. до пільгового стажу по Списку 2 також не було зараховано.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон України №1788-XII) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV положення Закону України №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Пунктом 2 ч.2 ст.114 Закону України №1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
Згідно п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач згідно із відомостями копії трудової книжки Серії НОМЕР_1 працював у Нікопольському південнотрубному заводі ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції, який в процесі перейменування реорганізований у ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод» у період з 01.02.1980р. по 13.10.1980р.
Наведені записи в трудовій книжки про роботу позивача за спірний період свідчать про його зайнятість за відповідними посадами повний робочий день. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не має.
Крім того, судом враховується, що додатково позивачем до пенсійного органу також були надані архівні довідки від 02.09.2020р. №2697, від 2019р. №4732, від 08.07.2020р. №221, від 02.09.2020р. №2698, які додатково підтверджують доводи позовної заяви.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд прийшов до висновку, що період роботи з 01.02.1980р. по 13.10.1980р. підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2.
Щодо незарахування періодів роботи позивача часу проходження строкової військової служби з 17.10.1980 р. по 19.10.1982 р., суд бере до уваги.
Для підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 крім трудової книжки серії Серії НОМЕР_1 надано також війсковий квиток №7857313 та архівну довідку від 02.09.2020р. №2697 відповідно до якої вбачається, що 13.10.1980 р. позивач був звільнений у зв`язку з призивом до лав Радянської Армії.
Згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 та архівної довідки від 02.09.2020р. №2697 позивач проходив строкову військову службу з 17.10.1980р. по 19.10.1982р.
Відповідно до п.«в» абз. в ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Таким чином, згідно з трудової книжки серії Серії НОМЕР_1 , військового квитка № НОМЕР_2 та архівної довідки від 02.09.2020р. №2697 позивач проходив військову службу у період з 17.10.1980р. по 19.10.1982р., оскільки позивач на момент призову на військову службу працював на підприємстві AT «Українська залізниця» помічником машиніста 2 електровоза, на ПАТ «Нікопольський півдепнотрубний завод» електромонтером з ремонту електрообладнання котельного та машинного цехів теплоелектроцентралі повний робочий день зі шкідливими умовами праці, а 13.10.1980 р. звільнений з займаної посади у зв`язку призивом в армію, суд дійшов до висновку, що відповідач протиправно не зарахував позивачу час проходження строкової військової служби у Радянській Армії з 17.10.1980 р. по 19.10.1982 р. до пільгового стажу роботи позивача.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити пільгову пенсію за Списком №2 починаючи з 01.09.2020 р., суд враховує.
Статтею 58 Закону України №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пенсію позивача.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про розрахунок, перерахунок пенсії, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за заявою позивача з урахуванням висновків суду в межах загального строку позовної давності.
Оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність своїх дій всупереч вимогам ч. 2 ст.77 КАС України.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 454,00 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи механіком плавскладу з 01.02.1980р. по 13.10.1980р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1980р. по 13.10.1980р. до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова