Справа № 620/7389/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/7389/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саан-Агро» (далі - ТОВ «Саан-Агро») 05.07.2021 за допомогою системи «Електронний суд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУДПС у Чернігівській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 24.03.2021 №4168/6/25-01-18-07-08, щодо неможливості перебування товариства у статусі платника єдиного податку четвертої групи із 01.01.2021;

- зобов`язати відповідача відновити товариству статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021, шляхом відображення в Реєстрі платників єдиного податку, про що видати відповідний витяг (довідку) із Реєстру платників єдиного податку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що товариство, подавши до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, прийняту 19.02.2021, мало законне право вважати, що розрахунок частки сільськогосподарського товариства не підлягає повторному направленню до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням, оскільки, відповідно до положень податкового законодавства, цей розрахунок вже був своєчасно поданий та отриманий контролюючим органом за місцем розташування земельних ділянок. Крім того, позивач зазначив, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлених обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення його з відповідного реєстру. Разом з тим, відповідач вказаного рішення не приймав, а лише зазначив у листі, що товариство не може бути платником єдиного податку четвертої групи, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Ухвалою судді від 16.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надав відзив на позов та зазначив, що для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи товариством не виконані необхідні умови, а саме не надано контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунок частки сільськогосподарського товариства. За наведених обставин, ГУДПС у Чернігівській області вважає, що ТОВ «Саан-Агро» не може бути платником єдиного податку 4 групи, а податковим деклараціям товариства (загальній звітній за 2021 рік, звітній за 2021 рік та розрахунку частки сільськогосподарського виробництва за 2021 рік) присвоєно статус «Історія подання». Крім того, відповідач вважає, що розрахунок частки сільськогосподарського товариства подається як до ДПІ за основним місцем реєстрації, так і за місцем розташування земельних ділянок.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому ТОВ «Саан-Агро» позовні вимоги підтримало та просило їх задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов має бути задоволений, враховуючи такі обставини.

ТОВ «Саан-Агро» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Позивач має у користуванні земельні ділянки, розташовані у Куликівському районі Чернігівської області. Сторонами не заперечується, що товариство має статус платника єдиного податку 4 групи.

На виконання вимог Податкового кодексу України ТОВ «Саан-Агро» подало до контролюючого органу документи для підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи, а саме:

- загальну податкову декларацію з єдиного податку на 2021 рік, із відомостями про наявність земельних ділянок до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Прилуцьке управління, Бахмацька ДПІ (БАХМАЦЬКИЙ Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 19.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2502 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (БАХМАЦЬКИЙ Р-Н) 19.02.2021 в 16:26:40. Прийнято пакет) (а.с. 11-14);

- звітну податкову декларацію з єдиного податку на 2021 рік, із відомостями про наявність земельних ділянок до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Чернігівське управління, Куликівська ДПІ (Куликівський Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 17.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2511 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КУЛИКІВСЬКИЙ Р-Н) 17.02.2021 в 10:29:06. Прийнято пакет) (а.с. 15-26).

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва до Головного Управління ДФС у Чернігівській області, Чернігівське управління, Куликівська ДПІ (Куликівський Р-Н), підтвердженням чого є Квитанція №2 від 17.02.2021 (Документ доставлено до районного рівня 2511 ГУ ДПС У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КУЛИКІВСЬКИЙ Р-Н) 17.02.2021 в 10:29:35. Прийнято пакет.) (а.с. 27, 29-32).

Листом від 24.03.2021 за №4168/6/25-01-18-07-08 ГУДПС у Чернігівській області повідомило ТОВ «Саан-Агро», що за результатом проведеного аналізу правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, товариство з 01.01.2021 не може бути платником єдиного податку четвертої групи, з огляду на невиконання ним станом на 20.02.2021 свого обов`язку щорічного підтвердження статусу платника податку 4 групи, а саме - не подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (а.с. 28).

З такими висновками контролюючого органу позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку. Листом ГУДПС у Чернігівській області від 09.04.2021 та рішенням ДПС України від 04.06.2021 №12666/6/99-00-18-04-03-06 скарги ТОВ «Саан-Агро» залишені без задоволення (а.с. 55-59).

За наведених обставин ТОВ «Саан-Агро» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 291.4.4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату подання позивачем документів) встановлено, що до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, віднесено сільськогосподарських товаровиробників, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до абзацу 1 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку четвертої групи є календарний рік.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Зі змісту наведених норм слідує, що Податковим Кодексом України закріплено право платника податків обирати механізм справляння податків і зборів, в разі наявності у особи права на його застосування відносно себе. Так, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Водночас підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України передбачень, що платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі - якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Отже, для підтвердження статусу платника єдиного податку, особа має до 20 лютого поточного року подати до контролюючого органу податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу. Неподання такою звітності, в свою чергу, має наслідком - анулювання відповідної реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач подав до контролюючого органу за основним місцем обліку (Бахмацька ДПІ) та за місцем розташування земельних ділянок, які використовуються у сільськогосподарській діяльності (Куликівська ДПІ), пакет документів, визначених підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Розглядаючи питання обґрунтованості рішення, викладеного відповідачем у листі від 24.03.2021 за №4168/6/25-01-18-07-08, суд враховує, що за змістом підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України платник єдиного податку повинен подати крім іншого, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавцем у підпункті 298.8.1 передбачена альтернативна поведінка платника податків під час подання розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва. Так, у диспозиції зазначеної норми законодавцем зазначено два словосполучення «та» чи «або», які передбачають у разі першого випадку - подання платником розрахунку як за своїм місцезнаходженням, так і за місцем розташування земельних ділянок. У другому ж випадку платник податків має право подати відповідний розрахунок лише до контролюючого органу за місцем розташування земельних ділянок.

Тобто, з огляду на викладене, саме платник податків, відповідно до зазначеної норми, самостійно визначає до якого контролюючого органу подає розрахунок.

З огляду на наведене, суд вважає позицію ГУДПС у Чернігівській області про обов`язок ТОВ «Саан-Агро» подавати відповідний розрахунок контролюючому органу за своїм місцезнаходженням необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Пунктом 299.6 статті 299 Податкового кодексу України встановлено, що підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4. пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, у лютому 2021 року позивачем до контролюючого органу було подано загальні декларації платника єдиного податку четвертої групи та відомості про наявність земельних ділянок, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік, що підтверджується наявними у справі квитанціями.

Водночас, повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

У даному випадку контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 Податкового кодексу України.

Крім того, слід зауважити, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Разом із цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішенням відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №816/543/17 та в постанові від 29.03.2018 у справі №804/2321/17.

Суд зазначає, що згідно із підпунктом 299.10.5 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Судом встановлено факт подання позивачем податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Отже, в разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, зокрема, у разі неподання податкової звітності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи, діяв протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак вказане рішення є протиправним та має бути скасованим.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року «Брумареску проти Румунії»).

Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови»).

Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.

Враховуючи наведене, застосовуючи механізм захисту порушеного права, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача поновити ТОВ «Саан-Агро» у Реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України, як платника єдиного податку четвертої групи, з дати виключення з реєстру, з наданням відповідного документального підтвердження.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У цій справі, заперечуючи проти позову, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов ТОВ «Саан-Агро» необхідно задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, викладене в листі від 24.03.2021 №4168/6/25-01-18-07-08, щодо неможливості перебування Товариства з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" у статусі платника єдиного податку четвертої групи із 01.01.2021.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області поновити Товариство з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" у Реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України, як платника єдиного податку четвертої групи, з дати виключення з реєстру, з наданням відповідного документального підтвердження.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" судові витрати в сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2021 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Саан-Агро" (, вул. В.Ющенка, 61, м. Батурин, Бахмацький район, Чернігівська область, 16512).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094724, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна