Справа № 640/11029/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 вересня 2021 року м. Київ № 640/11029/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення у адміністративній справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФАРМ»
доДержавної казначейської служби України,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФАРМ» (адреса: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 12, корп. 6. 7, ідентифікаційний код - 31807524) (далі - позивач або ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ідентифікаційний код - 37567646) (далі - відповідач або ДКС України), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДКС України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» в порядку ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

- зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити компенсацію трьох відсотків річних ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» у розмірі 598 734 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 59 коп. за порушення встановленого законом строку на виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/5169/15 від 10.11.2015 відповідно до ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФАРМ» задоволено, вирішено:

визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не нарахування та не компенсації трьох відсотків річних від несплаченої суми для Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФАРМ» в порядку ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

зобов`язати Державну казначейську службу України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ідентифікаційний код - 37567646) нарахувати та виплатити компенсацію трьох відсотків річних Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ФАРМ» (адреса: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 12, корп. 6. 7, ідентифікаційний код - 31807524) у розмірі 598 734 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 59 коп. за порушення встановленого законом строку на виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/5169/15 від 10.11.2015 відповідно до ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 залишено без змін.

Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі № 640/11029/19.

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання представника ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» - адвоката Чиханцова М.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 640/11029/19.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.12.2020 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України представником позивача було направлено заяву про примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №640/11029/19 від 24.12.2019.

17.12.2020 головним державним виконавцем Відділу Нідченком Д.Є. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63294153. Цього ж дня зазначену постанову було направлено відповідачу та позивачу.

Проте станом на 01.03.2021, інформації про вчинення боржником будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення не було, пояснень чи повідомлень щодо причин невиконання не надавалось.

Листом від 12.02.2020 № 5-06/3359 відповідач повідомив, що рішення суду по справі № 640/11029/19 має зобов`язальний характер та повинно виконуватись органами державної виконавчої служби. При цьому, відповідач вказав, що виконання рішення суду по справі № 640/11029/19 можливо здійснити за рахунок бюджетної програми КПВК 3504040 у разі зміни судом порядку і способу виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 640/11029/19, шляхом стягнення коштів з державного бюджету.

Таким чином, заявник вказав, що окрім небажання виконувати рішення в добровільному порядку, посилаючись на зобов`язальний характер рішення, боржник повністю проігнорував постанови та вимоги державного виконавця, а тому надії на те, що відповідач самостійно виконає рішення відсутні, що зумовлює необхідність звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2021 витребувано у Державної казначейської служби України письмові пояснення з приводу обставин виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2019 у справі № 640/11029/19, а також обставин, викладених у заяві представника ТОВ "АЛЬЯНС ФАРМ" - адвоката Чиханцова М.А. про встановлення судового контролю.

26.08.2021 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли пояснення Державної казначейської служби України щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 по справі № 640/11029/19.

В поясненнях зазначено, що рішення зобов`язального характеру виконується органами державної виконавчої служби в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а рішення про стягнення коштів виконується виключно органами казначейства в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідач зауважив, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 640/11029/19 18.02.2020 видано виконавчий лист, який позивачем пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 6394510.

Станом на дату подання пояснення до Казначейства не надходила заява державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення шляхом стягнення коштів, тому допускаємо, що державний виконавець із вищевказаною заявою до суду не звертався.

Водночас, Казначейством 16.04.2021 надіслано лист від 16.04.2021 №5-06-06-8098 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за щодо необхідності зміни способу та порядку виконання.

З урахуванням наведеного відповідач вказав, що у разі зміни способу та порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 640/11029/19 із зобов`язання Казначейства нарахувати та виплатити компенсацію трьох відсотків річних ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» у розмірі 598 734,59 грн на стягнення вказаної суми Казначейством буде прийнято виконавчий документ до обліку за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» відповідно до статті 5 Закону про гарантії.

Розглянувши подану позивачем заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Зокрема, в постанові від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 4 статті 372 КАС України встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 частини 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З аналізу вище зазначених норм вбачається, що виконавчий лист є підставою для примусового виконання рішення суду в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Суд відмічає, що за наслідком прийняття рішення у справі 24.12.2019 Окружним адміністративним судом у м. Києві видано виконавчий лист № 640/11029/19 з метою зобов`язання відповідача виконати належним чином рішення шляхом звернення цього рішення до примусового виконання.

На момент розгляду заяви про встановлення судового контролю згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 63945110 з виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 640/11029/19 перебуває у стані «відкрито».

З листа Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2021 № 2044/7705-33-21/20.1 вбачається, що у зв`язку з відсутністю будь якої інформації щодо виконання рішення суду, 05.03.2021 державним виконавцем надіслано на адресу боржника вимогу щодо надання пояснень щодо причин тривалого невиконання рішення суду, також стосовно заходів, які вживались боржником з метою його фактичного виконання.

Отже, з наведеного вбачається вчинення виконавцем дій на виконання рішення суду у цій справі у межах виконавчого провадження № 63945110, водночас матеріалами справи не підтверджено, що заявником вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, відтак, обґрунтовані підстави для встановлення судового контролю за виконання рішення у адміністративній справі відсутні.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до положень статей 372-373 КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» законодавчо забезпечена можливість позивача, як стягувача, на ефективне примусове виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зі всіма заходами щодо ефективного виконання рішення суду відповідачем.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ТОВ «АЛЬЯНС ФАРМ» - адвоката Чиханцова М.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 640/11029/19 - відмовити.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена.

Суддя К.С. Пащенко