Справа № 200/3376/21-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року справа №200/3376/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 200/3376/21-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо неврахування при розрахунку пенсії період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року, з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року в пільговому обчисленні (зарахував кожний рік роботи за один рік і шість місяців); зобов`язання зарахувати період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію позивачу з 24.01.2002 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року позов задоволений: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії позивача період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року, з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року в пільговому обчисленні (зарахував кожний рік роботи за один рік і шість місяців); зобов`язано відповідача зарахувати позивачу періоди роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 24.01.2002 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права. Вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, враховуючи висновки Верховного Суду в постанові від 13.02.2020 року у справі № 640/3940/19.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року допущено заміну відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2021 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком з 24.01.2002 року (а.с. 10).

8 лютого 2021 року на звернення позивача щодо надання інформації про розрахунок пенсії відповідач листом № 346-277/С-02/8-0580/21 повідомив, що розмір пенсії за віком обчислений з урахуванням загального стажу 29 років 11 міс. 22 дні (стаж враховано по 01.02.1997 року) та заробітної плати за період з 01.02.1973 року по 31.01.1978 рік станом на 01.12.2019 року складав 1925,91 грн. (а.с. 9).

19 березня 2021 року на звернення позивача щодо зарахування стажу роботи в Крайної Півночі, Маріупольське ОУПФУ листом № 1073-1067/С-02/8-0580/21 повідомило, що згідно записів у трудовій книжці, період роботи на Крайній Півночі в Северо- Енисейському СМУ з 28.09.1979 року по 21.07.1980 рік та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 рік зараховано до загального стажу. Зарахувати цей період роботи, як пільговий, законних підстав немає, оскільки згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі письмового трудового договору, в якому обумовлено термін дії та пільги, які отримував працівник, або інших документів, які підтверджують право на пільги працівників, що працювали в районах Крайньої Півночі. Трудові договори, які по закінченню строку переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року. Пільгове обчислення трудового стажу застосовується при обчисленні загального та спеціального стажу роботи. Для уточнення цього періоду роботи ОСОБА_1 трудовий договір не був наданий та пенсію обчислено на підставі документів пенсійної справи відповідно до чинного законодавства (а.с. 10).

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача, що про порушення своїх прав дізналася у березні 2021 року після звернення до відповідача із відповідним запитом, оскільки будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду з 2002 року.

Крім того, пенсія є періодичним щомісячним платежем, а тому її розмір був відомий позивачу щомісячно при її отриманні.

Позивач у своїй позовній заяві просила зарахувати період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію позивачу з 24.01.2002 року (з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, з позовом до суду звернувся 22.03.2021 року, тобто з пропуском строку, встановлено ч.2 ст. 122 КАС України.

Отримання пенсіонером листа від пенсійного органу у відповідь на його звернення не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

З дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

За змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навів поважних причин пропуску строку.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Позивач звернувся з цим позовом до суду 22.03.2021 року, враховуючи вимоги ст.ст. 122, 123 КАС України, позовні вимоги поза межами 6-ти місячного строку звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 24.01.2002 року по 21.09.2020 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок порушення норм процесуального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог з 24.01.2002 року по 21.09.2020 року, включно, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям постанови про залишення позову без розгляду.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії позивача період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року, з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року в пільговому обчисленні (зарахував кожний рік роботи за один рік і шість місяців); зобов`язано відповідача зарахувати позивачу періоди роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 22.09.2020 року.

Згідно записів у трудовій книжці позивача:

- з 28.09.1979 року прийнята майстром РСУ на Північно-Єнисейський продснаб (наказ № 92к від 26.09.1979 року);

- з 21.07.1980 року позивача було звільнено, у зв`язку із переведенням в Північно-Єнисейський СМУ (наказ № 78к від 21.07.1980 року);

- з 22.07.1980 року позивача було прийнято інженером ПТО на Єнісейське виробниче золотодобувне об`єднання «Енісейскзолото» північно Єнісейське СМУ (наказ № 107 від 17.07.1980 року);

- з 31.12.1980 року позивача звільнено за згодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 29 КЗпП СРСР (наказ № 172 від 24.11.1980 року) (а.с. 6-8).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

За абз. 2 пп. 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно п. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 зараховується за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи № 200/3376/21 та матеріалах пенсійної справи відсутні письмові трудові договори, довідки з зазначенням періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

На підставі записів трудової книжки неможливо достовірно встановити в якій місцевості виконував позивач роботу у спірний період.

При цьому, суд першої інстанції в описовій частині рішення посилається на довідки, накази, якими підтверджується період роботи позивача з 26.10.1984 року по 26.01.1990 року в якості столяра в районах Крайньої Півночі.

Колегія суддів зазначає, що таке посилання суду є хибними, немає відношення до спірних відносин, оскільки такі встановлені судом обставини явно стосуються іншої справи щодо іншої особи, взагалі не стосуються спірного періоду роботи позивача.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що Сєвєро-Єнисейський район відповідно до визначеного постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 переліку, належить до районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Спору про, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує, що не відповідає дійсності.

Колегія суддів зазначає, що згідно переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президіума Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року і від 26.09.1967 року про пільги для осіб працюючих в цих районах і місцевостях, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, Північно-Єнісейський район Красноярського краю (мовою оригіналу Северо-Енисейский район) належить до районів Крайньої Півночі.

Згідно записів трудової книжки позивач у спірний період працював у Північно-Єнисейському продснабі, Єнісейському виробничому золотодобувному об`єднанні «Енісейскзолото» Північно Єнісейського СМУ.

Однак, зазначення в найменуванні підприємства - Північно-Єнисейський не підтверджує його знаходження у відповідній місцевості, без відповідних договорів, наказів, довідок у пенсійного органу відсутні підстави для зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового, тому відповідач діяв правомірно.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 242, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 200/3376/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 24.01.2002 року по 21.09.2020 року, включно - залишити без розгляду.

У задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії позивача період роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року, з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року в пільговому обчисленні (зарахував кожний рік роботи за один рік і шість місяців); зобов`язання відповідача зарахувати позивачу періоди роботи на Крайній Півночі з 28.09.1979 року по 21.07.1980 року та з 22.07.1980 року по 31.12.1980 року у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, провести перерахунок, нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 22.09.2020 року відмовити.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова