Справа № 482/1253/21
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1253/21
Номер провадження 2-а/482/27/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2021 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., за участю представника позивача Деміденко Т.П., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Тертичної С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області адміністративну справу за позовом Новоодеського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до уролдженця Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців та примусове видворення за межі території України,

встановив:

Новоодеський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду із позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців та примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.09.2021 року до приміщення Новоодеського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області був доставлений уродженець Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого відсутні документи, що посвідчують його особу, підтверджують його громадянську належність до будь-якої держави, дають право перебувати на території України на законних підставах, що дають право на перетин державного кордону України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 в Україні не працевлаштований, не має законного джерела доходу, постійного місця проживання не має, достовірна інформація про перетин ним державного кордону України відсутня, зі слів встановлено, що в Україні перебуває з 2015 року, дозволу на імміграцію в Україну не отримував, посвідкою на постійне або тимчасове місце проживання не документований, у зв`язку із чим був притягнутий 10.09.2021 р. до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП у виді штрафу та прийнято рішення про примусове повернення до країни походження, що він фактично не має змоги виконати у звязку із відсутністю документів, що посвідчують його особу та грошових коштів, просять про затримання уродженця Республіки Узбекистан ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців, та примусове його видворення з України.

В судовому засіданні представник позивача Деміденко Т.П. заявлені позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, проте вважав, що можливо він і сам може вжити заходів до виїзду з України в разі, якщо йому вдасться отримати допомогу в отриманні документів та заробити гроші на це.

При цьому підтвердив суду, що дійсно будь-яких документів, що посвідчують його особу не має, у зв`язку із їх втратою, в Україні перебуває з 2015 р. та з цього часу з заявами про добровільне повернення, про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні, до державних органів не звертався, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів, власності, родинних зв`язків в Україні та постійного місця проживання не має.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ПР ММК 000865 від 10.09.2021 р., 10.09.2021 року до приміщення Новоодеського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області був доставлений уродженець Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України без документів на право проживання/перебування та зі слів особи з 2015 року після втрати паспорту гр. Узбекистану ухиляється від виїзду після закінчення терміну перебування, що підтверджується інформацією з ЦП ДСК «Аркан», чим порушив ч.3 ст.3, ст.4, ч.3 ст.9 ЗУ Про правовий статус ІГ та ОБГ» та п.2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012.

10.09.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності виді штрафу в розмірі 2550 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення ПН ММК 000864 від 10.09.2021 р.

10.09.2021 р. за даними протоколу №ММК 000035 про адміністративне затримання від 10.09.2021 р. ОСОБА_1 затримано для встановлення його особи за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП.

Того ж дня, відносно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 Новоодеським РС прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зі строком виконання до 12.09.2021 року (Рішення №2 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства).

Відповідно до подання Управління міграційної поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області за вх. № 1019/21-2021 від 10.09.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час перебування в Україні офіційно працевлаштований не був, постійного місця мешкання не має.

В ході перевірки було встановлено, що інформація про перетин державного кордону уродженцем Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» відсутня.

За результатами перевірок за обліками територіальних органів ДМС України було встановлено, що уродженець Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліками територіальних органів ДМС України не значиться, посвідками на постійне або тимчасове проживання не документований, дозвіл на імміграцію в Україну не отримував, паспортом громадянина України або паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований, рішень про примусове повернення/видворення, заборону в`їзду в Україну стосовно іноземця не приймалось.

Відповідачем ОСОБА_1 не виконано в установлений строк рішення про примусове його повернення в країну походження та не оскаржено.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним суду, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з 2015 року по теперішній час, незаконно перебуваючи в України, від добровільного виїзду до країни його постійного проживання ухиляється, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, не має, не вживає заходів для відновлення своїх документів.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений, у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з положеннями ст.ст.1,3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальним мігрантом є іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

За правилами ст. 25 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

З аналізу положень статті 289 КАС України слідує, що визначена цією нормою процедура може бути застосована виключно до іноземців або осіб без громадянства та передбачає затримання таких осіб з примусовим поміщенням в пунктах тимчасового перебування на визначений строк.

Застосовуватися такі заходи можуть у виключних випадках, зокрема, у разі вчинення порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців за умови відсутності у іноземців або осіб без громадянства документа, що дає право на виїзд з України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само уразі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом встановлено, що відповідач заяви про його добровільне повернення до країни його проживання з 2015 року, про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні, до державних органів не подавав, будь-яких заходів на поновлення втрачених ним паспортних документів з цього ж часу не вживав, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів, власності, родинних зв`язків в Україні та постійного місця проживання не має.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що відповідач, який протягом тривалого часу перебуває в Україні без законних на те підстав, не вживши жодних дій по легалізації свого місця перебування в Україні, не маючи документів, що посвідчують його особу, та не вживши заходів до їх відновлення, що позбавляє можливості достовірно встановити його особу, ухилитиметься від виконання рішення про примусове видворення, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні, звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 288, 289, 371 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Новоодеського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до уродженця Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців та примусове видворення з України задовольнити.

Примусово видворити з території України уродженця Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати уродженця Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк, необхідний для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше, як на шість місяців з дати фактичного затримання, а саме з 10.09.2021 року.

Рішення суду в частині примусового видворення з території України звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено та проголошено 13 вересня 2021 року .

Суддя О.І. Демінська