Справа № 160/8370/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року Справа № 160/8370/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
1. Визнання неправомірним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2 щодо не зарахування до пільгового стажу:
- період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 роки на посаді лаборанта хімічного аналізу по 3 розряду в відділ технічного контролю на Дніпропетровському лакофарбовому заводі;
- період роботи з 02.03.1992 по 22.04.1992 роки лаборантом хімічного аналізу по з розряду в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 23.04.1992 по 30.04.1993 роки апаратником очистки стічних вод 2 розряду в парокотельній дільниці смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.05.1993 по 03.09.1996 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в парокотельній дільниці смолах в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.10.1996 по 31.01.2000 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.02.2000 по 01.10.2003 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 04.06.2008 по 27.02.2009 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова.
2. Зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу, як роботу за Списком №2 в періоді:
- період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 роки на посаді лаборанта хімічного аналізу по 3 розряду в відділ технічного контролю на Дніпропетровському лакофарбовому заводі;
- період роботи з 02.03.1992 по 22.04.1992 роки лаборантом хімічного аналізу по з розряду в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 23.04.1992 по 30.04.1993 роки апаратником очистки стічних вод 2 розряду в парокотельній дільниці смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.05.1993 по 03.09.1996 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в парокотельній дільниці смолах в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.10.1996 по 31.01.2000 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.02.2000 по 01.10.2003 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 04.06.2008 по 27.02.2009 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.03.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою на прийняття документів для призначення пенсії за Списком №2. Рішенням комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.04.2020 №1 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що період роботи з 02.06.1988 по 27.02.2009 не може бути зарахований до пільгового стажу, як роботу по Списку №2, оскільки недостатньо наданих документів. Разом з тим, період роботи позивача з 01.04.2004 по 24.04.2008 по спеціальностям передбаченим Списком №2 на підприємстві ВАТ «Дніпроважмаш» у вказаному рішенні комісії не розглядався, що дає право позивачу вважати його таким, що прийнятий відповідачем як стаж за Списком №2.
Позивач зазначає, що вважає рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2 неправомірним, позаяк було надано всі необхідні для призначення пенсії документи.
Ухвалою суду від 27.07.2020р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 05.04.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення, що для підтвердження періоду роботи з 02.06.1988 по 27.02.2009 для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 недостатньо документів. У даний період роботи не вказано, що позивач працювала у виробництвах зазначених у Списку №1. В копії особової картки форми П-2 є відомості про надання відпусток без збереження заробітної плати в 1996-1999, при цьому періоди відпусток визначити неможливо. Факт зайнятості на роботах в шкідливих умовах підтверджується табелями обліку робочого часу, відомостями нарахування заробітної плати, але такі документи позивачем на розгляд комісії не надано.
Відповідач зазначає, що позовні вимоги сформовані некоректно, є передчасними та такими, що заявлені до неналежного відповідача, оскільки відповідно до статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) Пенсійний фонд є органом який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, а не в підтвердженні періодів роботи. До того ж, ОСОБА_1 з відповідною завою про призначення пенсії (Додаток 1 до Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058) не зверталася, а комісія при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2, як зазначає позивач, не приймала.
12.05.2021 Позивачем подано відповідь на відзив, де вона зазначає про те, що не погоджується із доводами відповідача виходячи з наступного. Позивач відзначає, що надала всі необхідні документи для підтвердження роботи на пільгових умовах, зокрема копії: трудової книжки, наказів про проведення атестації робочого місця, розпорядження про прийом на роботу, розпорядження про переведення на іншу роботу, довідки форми П-2, тощо. Рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.04.2020 №1 позивач вважає неконкретизованим, оскільки у ньому не зазначено яких саме документів недостатньо для підтвердження роботи позивача, що фактично позбавляє її можливості визначити, які дії необхідно вчинити та які документи необхідно подати для підтвердження спірного періоду роботи для зарахування до пільгового стажу.
Позивач не погоджується з доводами відповідача щодо недосягнення нею віку для призначення пенсії у відповідності до статті 114 Закону №1058, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 за №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) визнані такими, що не відповідають Конституції України стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон №1788). Отже, стаття 13 Закону №1788, яка визнана неконституційною є ідентичною змісту статті 114 Закону №1058, на яку посилається відповідач. Відтак, відповідно до редакції пункту «б» статті 13 Закону №1788 позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 16.03.2020 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про підтвердження пільгового стажу у віці 50 років оскільки вона має право на призначення їй пенсії на пільгових умовах.
Позивач не погоджується з доводами відповідача стосовно того, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не є належним відповідачем у даній справі виходячи з наступного. До складу комісії при ПФУ в Дніпропетровській області, яка розглядала заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах входило 4 члени комісії, які є співробітниками ГУ ПФУ. Рішення комісії від 16.04.2020 №1 підписане безпосередньо начальником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (головою комісії). Отже, комісія створена та діє саме при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а відтак є належним відповідачем у даній справі.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах (16.03.2020) набула 50-тирічного віку, що підтверджується копією її паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 02 вересня 1998 року.
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , якою визначено трудовий шлях останньої. Відповідно до записів в трудовій книжці позивачка має 44 роки 01 місяць 16 днів загального трудового стажу (в тому числі 20 років 01 місяць 06 днів пільгового стажу).
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , необхідний для призначення пенсії пільговий стаж вона здобула працюючи:
- з 02.06.1988 по 01.03.1992 роки на посаді лаборанта хімічного аналізу по 3 розряду в відділ технічного контролю на Дніпропетровському лакофарбовому заводі;
- з 02.03.1992 по 22.04.1992 роки лаборантом хімічного аналізу по з розряду в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- з 23.04.1992 по 30.04.1993 роки апаратником очистки стічних вод 2 розряду в парокотельній дільниці смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- з 01.05.1993 по 03.09.1996 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в парокотельній дільниці смолах в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- з 01.10.1996 по 31.01.2000 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- з 01.02.2000 по 01.10.2003 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- з 01.04.2004 по 19.08.2004 роки контролером в ливарному виробництві 4 розряду на дільниці заливки та вибивки форм в службі якості продукції № 58 на дільниці служби якості продукції фасоносталеливарного цеха № 2 в ВАТ «Дніпроважмаш»;
- з 20.08.2004 по 23.02.2005 роки контролером в ливарному виробництві зайнятому на дільниці плавки, заливки металу, вибиванні та обрубки лиття 4 розряду в службі якості на дільниці служби якості фасоносталеливарного цеха № 2 в ВАТ «Дніпроважмаш»;
- з 24.02.2005 по 24.04.2008 роки контролером в ливарному виробництві зайнятому на дільниці плавки, розливу та вибиванні лиття 4 розряду на дільниці служби якості чавуноливарного цеху № 1 в ВАТ «Дніпроважмаш»;
- з 04.06.2008 по 27.02.2009 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова.
Пільговий стаж здобутий позивачкою за час роботи в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова складає 16 років 00 місяців 12 днів (записи в трудовій книжці №3-11, №21-23).
Пільговий стаж здобутий позивачкою за час роботи в ВАТ «Дніпроважмаш» складає 4 роки 00 місяців 24 дні (записи в трудовій книжці №14-18).
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру, державна реєстрація ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» (05743605) припинена у зв`язку з банкрутством. У зв`язку з ліквідацією підприємства всі документи були передані на зберігання до ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс», що підтверджується копією довідки №11 від 19.01.2010 архівного управління Дніпропетровської міської ради та копією договору на зберігання документів від 24.12.2009.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач 16.03.2020р. звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою на прийняття документів для призначення пенсії за Списком №2, відповідно до редакції пункту «б» статті 13 Закону №1788 після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 за №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).
До заяви на прийняття документів для призначення пенсії, позивачем було надано наступні документи:
- трудову книжку серії НОМЕР_2 ;
- довідки про заробітну плату (№664 від 18.02.2020);
- накази та розпорядження про прийняття на роботу, про переведення з однієї спеціальності на іншу (№86 від 02.06.1988, №21 від 02.03.1992, №14 від 23.04.1993, №4 від 01.02.2000, №264 від 30.09.2003, №145 від 02.06.2008, №159 від 05.06.2008);
- накази про затвердження результату проведення атестації робочих місць із затвердженими списками атестованих робочих місць (№54 від 05.07.1995, №8 від 21.01.1998, №104 від 16.10.2000, №71 від 29.08.2005, №8 від 11.01.2001, №15 від 11.01.2006);
- довідки уточнюючі особливий характер роботи в шкідливих умовах (№39 від 01.10.2007, №127/1 від 27.02.2009);
- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №18 від 03.03.2020;
- індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- архівні документи;
- тощо.
У відповідь на звернення позивачки, відповідач надав рішення про результати розгляду заяви від 16.04.2020р. №1 комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за підписом начальника Головного управління Ю.І. Козака (голови комісії). Відповідно до вказаного документу, комісією прийнято рішення, що для підтвердження періоду роботи з 02.06.1988 по 27.02.2009, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 недостатньо документів. У період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 не зазначено, що ОСОБА_1 працювала у виробництвах зазначених у Списку № 1. В копії особової картки форми П-2 є відомості про надання відпусток без збереження заробітної плати в 1996-1999, при цьому періоди відпусток визначити неможливо. Факт зайнятості на роботах в шкідливих умовах підтверджується табелями обліку робочого часу, відомостями нарахування заробітної плати, такі документи на розгляд комісії не надані.
Не погоджуючись з рішенням комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.04.2020р. №1 щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав із позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статей 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з п.6 ч.1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.
Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
У відповідності до вимог статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Частиною першою статті 4 Закону №1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно п.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом №1788.
Відповідно до ч.2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
54 років 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону №1788, у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015 віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону №1058 доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п.2 ч.2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Вказана норма набула чинності з 01.10.2017 року.
Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома абсолютно ідентичними нормами законів, а саме: пунктом "б" статті 13 Закону №1788 у редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 від 09.07.2003 у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.
Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII.
Пунктом першим резолютивної частини Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.91 зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року.
Пунктом 3 цього рішення вирішено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі, в наступній редакції:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах".
Отже, з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт "б" статті 13 Закону № 1788 в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 від 09.07.2003 в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.
В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.
Виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік, має застосовуватися в порядку, визначеному пункті 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Таке застосування вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Виходячи з вище зазначеного, стаття 114 Закону №1058 не підлягає застосуванню у питанні вирішення наявності у позивача права на пенсію на пільгових умовах.
Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами умов праці за час виконання робіт до 21.08.1992 та за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992
В період роботи позивачки діяли Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36.
Згідно пункту 2 (допоміжні роботи) розділу ХІ «Хімічне виробництво» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 право на пільгову пенсію мають: робітники ВТК, працюючі у виробництвах Списку №1 та №2 виробництв, цехів, професій, посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах; робітники лабораторій цехів і виробництв, перелічених в Спискі №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах.
Згідно пункту 2 розділу Х «Хімічне виробництво» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36 право на пенсію мають; працівники зайняті на роботах у газоенергетичних цехах та станціях технічного призначення; на нейтралізації та очищенні промислових стічних вод, знешкодженні шкідливих парів та газів.
Отже, в період роботи позивачки з 02.06.1988 по 25.01.1991 професія лаборант хімічного аналізу відділу контролю в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинів, була передбачена Списком №2 розділу ХІ підрозділу 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.
В період роботи позивачки з 26.01.1991 по 02.03.1992 професія лаборант хімічного аналізу відділу контролю в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинів, була передбачена Списком №2 розділу Х підрозділом А пунктом 3 (шифр 2110А030-1754б) та лаборант хімічного аналізу цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смол в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинників, що передбачена Списком №2 розділу Х підрозділом А пунктом 3 (шифр 2110А030-1754в), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10.
В період роботи позивачки з 23.04.1992 по 10.03.1994 професія апаратник очистки стічних вод в парок отельній ділянці в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинників, була передбачена Списком №2 розділу Х підрозділом А пунктом 2 (шифр 2110А020), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10.
В період роботи позивачки з 11.03.1994 по 15.01.2003 професія апаратник стічних вод енергетичного цеху в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинників, була передбачена Списком №2 розділом Х підрозділом А пунктом 2 (шифр 2110А020), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
В період роботи позивачки з 16.01.2003 по 01.10.2003 та в періоди з 04.06.2008 по 27.02.2009 професія апаратником стічних вод енергетичного цеху в виробництві лакофарбової продукції з використанням органічних розчинників, була передбачена Списком №2 розділом Х підрозділом А пунктом 2 (шифр 10А.2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Відповідно до статті 62 Закону №1788 та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Комплексний аналіз норм Закону №1788 та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Підтвердженням (доказом) того, що позивачка, у спірний період працювала за професіями, працюючи на яких основні робітники мають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 - є записи в її трудовій книжці (№3-11, №14-18 та №21-23).
Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Матеріалами справи встановлено, що наведені записи в трудовій книжці про роботу позивачки за вказаний період свідчать про зайнятість останньої за відповідними посадами повний робочий день. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.
Відповідно до наказів від 05.07.1995 №54, від 16.10.2000 №104, від 29.08.2005 №71 ВАТ «Дніпровський лакофарбовий завод» «Про атестацію робочих місць» лаборанти хімічного аналізу, цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах, а також апаратники очистки стічних вод енергетичного цеху, атестовані по Списку №2. Слід зауважити, що цей факт не заперечується самим відповідачем. Водночас відповідач не зараховує позивачу до пільгового стажу період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 через відсутність інформації стосовно того, що позивачка працювала у виробництвах зазначених у Списку №1, а також через відсутність в копії особової картки форми П-2 відомості про надання відпусток без збереження заробітної плати в 1996-1999.
Позивачем також надані довідки від 10.02.2020 №11 та архівна довідка від 10.02.2020 №8, що інших документів щодо переведення, надання чергових відпусток та відпусток без збереження заробітної плати надати не є можливим. Довідка від 10.02.2020 №11 не містить інформації стосовно наявності наказів про переведення на роботу з неповним робочим днем. У копії розпорядження від 01.02.2000 №4 при переведенні на посаду апаратника очистки стічних вод зазначено, що умови праці є шкідливими.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 25.11.2014 у справі №21-519а14, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №788 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 (справа №21-183а13).
Відповідно до Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41, результати атестації за умовами праці є основою для вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788, інших пільг та компенсацій, а також розроблення і реалізації організаційних, технічних, економічних та соціальних заходів колективного договору щодо поліпшення умов трудової діяльності.
Відповідно до розділу 6 пункту 6.4 Методичних рекомендацій, за оцінку умов праці керівників та спеціалістів береться оцінка умов праці керованих ними працівників, якщо вони зайняті виконанням робіт в умовах, передбачених у списках №1 і №2 для їхніх підлеглих протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем слід розуміти виконання робіт, передбачених списками, протягом не менше 80 процентів робочого часу, що має підтверджуватись відповідними документами.
Виходячи з вище зазначеного, для документального підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці достатньо наказу по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.
Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840грн. 80коп., сплата яких підтверджується квитанцією від 20.07.2020р. №27566180.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати неправомірним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2 ОСОБА_1 щодо не зарахування до пільгового стажу:
- період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 роки на посаді лаборанта хімічного аналізу по 3 розряду в відділ технічного контролю на Дніпропетровському лакофарбовому заводі;
- період роботи з 02.03.1992 по 22.04.1992 роки лаборантом хімічного аналізу по з розряду в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 23.04.1992 по 30.04.1993 роки апаратником очистки стічних вод 2 розряду в парокотельній дільниці смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.05.1993 по 03.09.1996 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в парокотельній дільниці смолах в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.10.1996 по 31.01.2000 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.02.2000 по 01.10.2003 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 04.06.2008 по 27.02.2009 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, як роботу за Списком №2 в періоді:
- період роботи з 02.06.1988 по 01.03.1992 роки на посаді лаборанта хімічного аналізу по 3 розряду в відділ технічного контролю на Дніпропетровському лакофарбовому заводі;
- період роботи з 02.03.1992 по 22.04.1992 роки лаборантом хімічного аналізу по з розряду в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 23.04.1992 по 30.04.1993 роки апаратником очистки стічних вод 2 розряду в парокотельній дільниці смолах в Орендному підприємстві «Дніпропетровській лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.05.1993 по 03.09.1996 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в парокотельній дільниці смолах в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.10.1996 по 31.01.2000 роки апаратником очистки стічних вод 3 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 01.02.2000 по 01.10.2003 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова;
- період роботи з 04.06.2008 по 27.02.2009 роки апаратником очистки стічних вод 4 розряду в енергетичному цеху в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ім. М.В.Ломоносова.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова