Справа № 520/12105/21
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 вересня 2021 року Справа № 520/12105/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) , про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області від 16.11.2020 року №6130, щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік, з 01.10.1989 рік по 13.12.1989 рік, з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік, та призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік на посаді шліфувальника сухої обробки і доводки металу 2-го розряду, з 01.10.1989 рік по 13.12.1989 рік на посаді ливарника пластмас 2-го розряду та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік на посаді ливарника пластмас 3-го розряду в Лозівському ковальсько-механічному заводі та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня подання заяви про призначення пенсії за вислугу років - з 01.10.2020 року, з провадженням взаємного зарахування періодів роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсій, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення» та розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач рішенням відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

В статті 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та с рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з пунктом 2-1 розділу XV Закону України № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенси за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пільговий стаж роботи шліфувальником сухої шліфовки та доводки металу 2-го розряду (Лозівський ковальсько-механічний завод) з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік та ливарником пластмас з 01.10.1989 року по 13.12.1989 року та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік, підтверджується записами в трудовій книжці, наказом №77-к про прийняття на роботу.

Відповідно до Розділу XI. Металообробка, ч. 10, п. а), п.п. 7 Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій и посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», була передбачена професія «робітники на шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом», а також згідно Розділу XI. Металообробка, ч. 1, п. а), п.п. 13 Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій и посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», була передбачена професія «ливарники, старші ливарники», і на момент роботи, в періоди з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік, з 01.10.1989 року по 13.12.1989 рік та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік, ОСОБА_1 вже користувався правом на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Крім того, в періоди з 01.10.1989 року по 13.12.1989 року та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік, коли позивач був переведений на посаду «ливарника пластмас» всередині цеху, діяли списки Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій и посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», в яких зазначено посаду «ливарники, старші ливарники», тобто були узагальнені всі ливарники, що працювали у цехах зі шкідливими умовами праці.

Тобто, з урахуванням запису про переведення з посади шліфувальника на посаду ливарника пластмас всередині цеху, вказує на те, що ОСОБА_1 залишився працювати в тому самому цеху зі шкідливими умовами.

Таким чином, згідно з записів трудової книжки, наказу про прийняття на роботу №77-к від 12.04.1985 року, запискою про зміну професії та записами про призначення відпусток, позивач в період з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік та в періоди з 01.10.1989 рік по 13.12.1989 рік та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік. пропрацював в цеху Лозівського ковальсько-механічного заводу на посадах з шкідливими умовами праці.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 .

Згідно до Наказу про прийняття на роботу №77-к від 12.04.1985 року, ОСОБА_1 був прийнятий до Лозівського ковальсько-механічного заводу на посаду шліфувальника сухої обробки і доводки металу та працював на цій посаді до 30.09.1989 року, після чого був переведений всередині цеху на посаду ливарника пластмас та працював на ній з 01.10.1989 по 13.12.1989 року та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік. що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Роботи, передбачені п. «б» ст. 13 та п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дають право на пенсію на аналогічних умовах. Тому підлягають взаємному зарахуванню для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах. Тобто, Відповідач повинен був частину періоду роботи Позивача зарахувати згідно із Списком № 2, а іншу частину згідно з п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», провести взаємозалік цих періодів роботи, що надало б Позивачу право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

На підставі статті 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» пенсійний орган формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Так, в трудовій книжці Позивача наявні записи про прийняття його на посаду шліфувальника 2 розряду до Лозівського ковальсько-механічного заводу з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік та переведення його на посаду ливарника пластмас всередині цеху з 01.10.1989 року по 13.12.1989 рік, а також присвоєння йому 3 розряду ливарника пластмас всередині цеху з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік.

З урахуванням того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в котрій записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печатками підприємств та підписами відповідальних осіб, дослідивши надані позивачем документи для підтвердження пільгового характеру роботи позивача, судом встановлено, що вони не можуть бути підставою для обмеження в реалізації конституційного права особи на соціальний захист. В зв`язку з чим суд дійшов висновку що відповідач не спростував належними та допустимими доказами відмову у призначенні пенсії за вислугу років позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2021 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) , про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області від 16.11.2020 року №6130, щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік, з 01.10.1989 рік по 13.12.1989 рік, з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік, та призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 15.04.1985 року по 30.09.1989 рік на посаді шліфувальника сухої обробки і доводки металу 2-го розряду, з 01.10.1989 рік по 13.12.1989 рік на посаді ливарника пластмас 2-го розряду та з 14.12.1989 року по 30.07.2002 рік на посаді ливарника пластмас 3-го розряду в Лозівському ковальсько-механічному заводі та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2020 року про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2021 року.

Суддя Сагайдак В.В.