Справа № 640/23125/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Київ № 640/23125/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просила суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 30.09.2018, як платника єдиного податку, шляхом виключення з Реєстру платників єдиного податку, з дати прийняття такого рішення; 2) зобов?язати відповідача поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку до Реєстру платників єдиного податку, із дати 30.09.2018 безперервно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на протиправність та безпідставність рішення контролюючого органу від 30.09.2018, яким ФОП ОСОБА_1 було анульовано реєстрація платником єдиного податку. Позивач зазначила, що вона маючи статус фізичної особи-підприємця, починаючи з 01.10.2016 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування. Зокрема, за періоди з 05.05.2017 по 23.04.2020 ОСОБА_1 щоквартально подавала до контролюючого органу за місцем обліку податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, що були зареєстровані. Проте зі змісту листів ГУ ДПС у м. Києві від 08.05.2020 №20551/ФОП/26-15-33-15-15 та від 20.05.2020 №22233/ФОП/26-15-33-15-15 позивачці стало відомо, що подані нею попередньо податкові декларації за 1-ий квартал, півріччя, 3-ий квартал 2019 року та за 2019 рік, а також за 1-ий квартал 2020 року вважаються неподаними з причини «подання податкової декларації з недостовірними значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування, так як у звітному періоді платник не перебував на спрощеній системі оподаткування». Згодом позивачка дізналася про обставину прийняття контролюючим органом рішення від 30.09.2018 щодо анулювання реєстрації платником єдиного податку. При цьому, вказане рішення ОСОБА_1 не отримувало, та, як їй відомо, відповідні перевірки з метою прийняття цього рішення контролюючим органом не проводились. З огляду на наведене позивачка переконана, що у контролюючого органу взагалі були відсутні підстави для прийняття оспорюваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/23125/20 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Головного управління ДПС у м. Києві через канцелярію суду на виконання вимог ухвали надійшов відзив на позовну заяву, разом з додатковими матеріалами (а саме: копією доповідної записки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 , адресованої заступнику начальника Варгічу В. щодо надання дозволу на вжиття заходів з анулювання реєстрації ряду платників єдиного податку, в т.ч. ОСОБА_1 , копією рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку №1273/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 від 28.09.2018, копією списку згрупованих поштових відправлень). Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю з посиланням на наступне. Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДПС у м. Києва, як фізична особа - підприємець з 02.11.2008. У період з 01.10.2016 по 30.09.2018 вона перебувала на спрощеній системі оподаткування на 3 групі платників за ставкою 5 відсотків до доходу. За змістом інтегрованих картки платника податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у ОСОБА_1 був наявний податковий борг з податку на додану вартість, а саме: станом на 01.04.2018 у сумі 3 167,56 грн., станом на 01.05.2018 - 3 167,56 грн., станом на 01.06.2018 - 3 167,56 грн., станом на 01.07.2018 - 3 167,56 грн., станом на 01.08.2018 - 3 167,56 грн., станом на 01.09.2018 - 3 167,56 грн. Вказана податкова заборгованість виникла у зв`язку нарахованою пенею в сумі 3 167,56 грн. за несвоєчасну сплату збільшених сум грошового зобов`язання по акту документальної планової виїзної перевірки №858/17-205/ НОМЕР_1 від 14.13.2013 у сумі: основний платіж - 86 430, 36 грн. та штрафні санкції - 21 607,59 грн. Враховуючи наведене та керуючись норми п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у м. Києві за недотримання платником єдиного податку ОСОБА_1 вимог пп. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 зазначеного Кодексу та на підставі доповідної записки від 27.09.2018 вих. №14350/26-15-13-14-17 прийняло рішення за №1273/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 від 28.09.2018 про виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 30.09.2018. Таке рішення було надіслано на поштову адресу позивачки ( АДРЕСА_1 ) разом з поштовим відправленням №409. З огляду на наведене представник відповідача зазначив, що контролюючий орган у даній ситуацій діяв у відповідності та в межах визначених чинним законодавством.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За актуальними даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) починаючи з 01.07.2008 отримала статус фізичної особи-підприємця.

Згідно з текстом наданої позивачкою разом з позовом копії витягу з Реєстру платників єдиного податку за реєстр. №363 від 13.09.2016, починаючи з 10.06.2016 ФОП ОСОБА_3 перейшла на спрощену систему оподаткування, зі сплатою єдиного податку зі ставкою 5% визначеної для 3-ої групи платників єдиного податку.

Як зазначила позивачка та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подавала до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за звітні періоди 2017 - 2019 років та за 1-ий квартал 2020 року, де звітувала про показники господарської діяльності як платник єдиного податку 3-ої групи.

Проте, в травні 2020 року позивачці з тексів листів ГУ ДПС у м. Києві вих. №20551/ФОП/26-15-33-15-15 від 08.05.2020 та вих. №22233/ФОП/26-15-33-15-15 від 20.05.2020 стало відомо, що подані нею податкові декларації за 1-ий квартал 2019 року, 1-е півріччя 2019 року, 3-и квартали 2019 року, за 2019 рік (річна) та за 1-ий квартал 2020 року прийняті контролюючим органом та водночас визнані такими, що не подані. В якості причини для вчинення таких дій визначено наступну: «подання податкової декларації з недостовірним значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування, так як у звітному періоді платник не перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності».

А саме, з поданих представником відповідача разом з відзивом копіями документів суд встановив, що 28.09.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС у м. Києві - начальником відділу єдиного податку з фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Ставицькою М. прийнято рішення за реєстр. №1273/26-15-13-14-26/ НОМЕР_2 про виключення з реєстру платників єдиного податку. Відповідно до цього Рішення контролюючий орган вирішив виключити позивачку з реєстру платників єдиного податку з 30.09.2018 з підстави «у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів відповідно до абзацу восьмого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Кодексу». В якості документу, що підтверджує наявність підстав для виключення з Реєстру визначено доповідну записку від 27.08.2018 вих. №14350/26-15-13-14-17.

Вважаючи вказане рішення контролюючого органу протиправним, позивачка звернулася із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Зокрема, гл. 1 розд. XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

За змістом норм п. 291.2 і 291.3 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України (у редакції чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

У свою чергу положеннями абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України передбачено, що платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з абз. 1 п. 299.11. статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналізуючи зміст наведених норм Кодексу Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження подібних спорів сформував правову позицію про те, що: «підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.» (постанови Касаційного суду від 15.05.2018 у справі №813/676/17, від 14.07.2021 у справі №808/224/18).

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку (вих. №1273/26-15-13-14-26/ НОМЕР_2 від 28.09.2018) було прийнято контролюючим органом не на підставі акта за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11. статті 299 ПК України, а на підставі доповідної записки структурного підрозділу ГУ ДФС у м. Києві. Доказів на підтвердження протилежного відповідач до суду не подав.

З огляду на що суд встановив, що контролюючим органом не було проведено перевірки з питань сплати позивачкою податкового боргу, внаслідок чого не було встановлено актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Натомість в обгрунтування наявності підстав для прийняття ГУ ДФС у м. Києві оспорюваного рішення відповідача подав до суду копію доповідної записки від 27.09.2018 вих. №14350/26-15-13-14-17. За змістом останньої, управління податків і зборів з фізичних осіб було проведено аналіз фізичних осіб-підприємців - платників єдиного податку, які мають заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 01.04.2018 по 01.09.2018. За наслідками цього аналізу структурний підрозділ дійшов висновку про необхідність вжиття заходів з анулювання реєстрації таких платників єдиного податку, які мають заборгованість. До вказаної доповідної записки була додана таблиця «Інформація щодо наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів по фізичних особах-підприємцях - платниках єдиного податку з 01.01.2018», що містила відомості про ідентифікаційні номери фізичних осіб, їх П.І.П., розмір суми податкового боргу відповідних фізичних осіб станом на 01.04.2018, 01.5.2018, 01.06.2018, 01.07.2018, 01.08.2018 та станом на 01.09.2018. При цьому, посилання на джерела інформації щодо розміру податкового боргу текстах доповідної записки та у таблиці відсутні.

В ході судового розгляду справи відповідач не подав до суду належних документальних доказів на підтвердження фактів наявності у ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 0.01.2018 по 01.09.2018. Таким чином, відповідач не довів суду існування обставин, за яких прийнято оспорюване рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку.

За таких обставин суд зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішення №1273/26-15-13-14-26/ від 28.09.2018 про виключення з реєстру платників єдиного податку діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої позивачкою вимоги про зобов`язання відповідача поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 30.09.2018, суд зазначає наступне.

За змістом положень п. 299.1, п. 299.7 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

До реєстру платників єдиного податку вносяться такі відомості про платника єдиного податку: 1) найменування суб`єкта господарювання, код згідно з ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відповідну відмітку у паспорті); 2) податкова адреса суб`єкта господарювання; 3) місце провадження господарської діяльності; 4) обрані фізичною особою - підприємцем першої та другої груп види господарської діяльності; 5) ставка єдиного податку та група платника податку; 6) дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; 7) дата реєстрації; 8) види господарської діяльності; 9) дата анулювання реєстрації.

У разі зміни відомостей, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 299.7 цієї статті, вносяться зміни до реєстру платників єдиного податку в день подання платником відповідної заяви (п. 299.8 ст. 299 ПК України).

Відповідно до п. 299.2 ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Водночас, як вбачається зі змісту норм п. 299.3, п. 299.4 ст. 299 ПК України контролюючі органи (в даному випадку в т.ч. ГУ ДПС у м. Києві) уповноважені на внесенні відповідних записів до зазначеного Реєстру.

У силу приписів п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, у разі скасування індивідуального акта суд також може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність рішення контролюючого органу (ГУ ДФС у м. Києві) про виключення позивачки з реєстру платників єдиного податку з 30.09.2018, та відповідно про наявність підстав про задоволення позову в цій частині, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача, а саме - внести запис до Реєстру платників єдиного податку про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.10.2016 платником єдиного податку третьої групи зі ставкою єдиного податку 5%.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 23.09.2020 №325 підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 під час звернення до суду із цим позовом сплатила судовий збір у сумі 4 204 грн. Виходячи зі змісту та характеру заявлених позивачкою позовних вимог (а саме: основна вимога немайнового характеру - про визнання протиправним та скасування рішення, та похідна від неї вимога - про зобов`язання вчинити дії) суд встановив, що остання мала сплатити судовий збір за подання цієї позовної заяви до суду лише в сумі 2 102 грн. Таким чином, враховуючи розмір заявлених і задоволених на користь ОСОБА_1 позовних вимог, та обставину надмірної сплати позивачкою судового збору в частині суми 2 102 грн., суд дійшов висновку про присудження на її користь судових витрат по сплаті судового збору у зазначеній сумі за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Що стосується решти суми коштів (2 102 грн.), сплаченої позивачкою згідно платіжного доручення від 23.09.2020 №325, то питання про її повернення позивачці вирішується за правилами ст. 7 Закону України «Про судовий збір», після подання окремої заяви.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 28.09.2018 за №1273/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Зобов`язати Головного управління ДПС у м. Києві внести до Реєстру платників єдиного податку запис про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.10.2016 платником єдиного податку третьої групи зі ставкою єдиного податку 5%.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок