Справа № 480/1406/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року справа № 480/1406/20

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1406/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення несплаченої частини пенсії, встановлення наявності та відсутності компетенції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який, починаючи з 25.04.2019, допустив порушення його права отримувати своєчасно та у повному обсязі пенсію як інваліду війни, інвалідність якого настала внаслідок виконання обов`язків військової служби під час ліквідації Чорнобильської катастрофи при виконанні радіаційних робіт в зоні відчуження, в обсязі та порядку, який існував до обмеження, скасування їх нормативними актами, які були визнані неконституційними рішеннями Конституційного Суду України, та у розмірі, встановленому рішенням Конституційного суду України № 1-р(П)/2019 від 25.04.2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати нараховувати та виплачувати належну пенсію відповідно до норм статей 3, 8, 9, 16, 17, 92, 151-2 Конституції України, враховуючи рішення Конституційного Суду України: № 1-р(П)/2019; 6-р/2018; 7-рп/2016, у порядку та розмірі, визначеному ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та у порядку і розмірі, визначеному ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та, враховуючи зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, без обмеження розміру пенсії;

- стягнути протиправно несплачену йому частину пенсії з 25.04.2019 до 31.01.2020 у розмірі, яка дорівнює 51 085,00 грн.;

- встановити відсутність компетенції та повноважень відповідача діяти та приймати рішення щодо нарахування пенсії інваліду війни, військовослужбовцю, який отримав інвалідність при виконанні військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяти всупереч нормам статей 3, 8, 16, 17, 92, 151-2 Конституції України, шляхом застосування відповідачем нормативно-правового правового акту, який не відповідає нормам Конституції України, та змінювати порядок нарахування пенсії, визначений нормами ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- встановити відсутність компетенції та повноважень відповідача при нарахуванні пенсії змінювати статус позивача - інваліда війни, інвалідність якого пов`язана з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на статус робітника, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- встановити наявність компетенції і повноважень відповідача при наявності всіх необхідних документів, які є в матеріалах пенсійної справи позивача, нараховувати та виплачувати пенсію, визначену нормами ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не реагування на порушення посадовими та службовими особами підпорядкованих структур Пенсійного фонду України вимог статей 3, 8, 19, 92, 151-2 Конституції України та діючих з 01.01.2014 до 02.08.2014 норм статей 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вимоги мотивовані тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 №1-р(ІІ) 2019 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 25.04.2019 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії. Також він дізнався, що з 01.01.2014 до 02.08.2014 до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не вносилися зміни до ст.ст. 50 і 54 даного Закону, а відтак його пенсія мала бути у розмірі, якій дорівнює мінімальна пенсія за віком помножена на 6 для 3 групи інвалідності. Проте, як випливає із довідки наданої відповідачем він отримував значно меншу суму яка передбачена Законом. Вважає, що відповідачем грубо порушуються його конституційні права на належний соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та зазначає, згідно з випискою із акту огляду у МСЕК 15.04.2014 позивачу встановлено інвалідність 3 групи, та із вказаної дати позивачу призначена пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» (далі по тексту - Закон № 719-VII). До 15.04.2014 позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої була встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, відповідно до ст. 50 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік». Додаткова пенсія у спірний період була призначена у розмірах, визначених Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 №1210. Щодо відшкодування збитків за період 01.01.2014 до 02.08.2014 відповідач зазначає, що у вказаний період пенсія позивачу нараховувалась щомісяця у розмірах, визначених законодавством, заборгованість з нарахування та виплати пенсії відсутня, а тому збитки не були завдані. З питання здійснення перерахунку пенсії з 25.04.2019 на умовах статті 59 Закону № 719-VII, з урахуванням статті 60 Закону № 719-УІІ та статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, відповідач повідомив, що відповідно до особистої заяви позивача від 01.07.2019 розмір його пенсії по інвалідності 3 групи перерахований на виконання постанови КМУ від 26.06.2019 №543 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 01.01.2019. З огляду на викладене, підстави для здійснення перерахунку пенсії з 25.04.2019 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року відсутні. Крім того відповідач зазначає, що оскільки причина інвалідності позивача не пов`язана з пораненням, контузією або каліцтвом, отриманими при виконанні службових обов`язків у період проходження зборів, то для призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, у тому числі виходячи із заробітної плати, передбаченої частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ, підстави відсутні. Вважає, що права позивача щодо перерахунку та виплати пенсії не були порушені головним управлінням.

Ухвалою суду від 04.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ухвалою суду від 08.04.2020 зупинено провадження у даній справі до набрання чинності судовим рішенням у зразковій справі №520/12609/19.

Ухвалою суду від 13.09.2021 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 13.09.2021 закрито провадження у справі №480/1406/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення несплаченої частини пенсії, встановлення наявності та відсутності компетенції в частині позовних вимог щодо:

- встановлення відсутності компетенції та повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області діяти та приймати рішення щодо нарахування пенсії інваліду війни, військовослужбовцю, який отримав інвалідність при виконанні військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяти всупереч нормам статей 3, 8, 16, 17, 92, 151-2 Конституції України, шляхом застосування відповідачем нормативно-правового правового акта, який не відповідає нормам Конституції України, та змінювати порядок нарахування пенсії, визначений нормами ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- встановлення відсутність компетенції та повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області при нарахуванні пенсії змінювати статус позивача - інваліда війни, інвалідність якого пов`язана з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на статус робітника, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- встановлення наявності компетенції і повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області при наявності всіх необхідних документів, які є в матеріалах пенсійної справи позивача, нараховувати та виплачувати пенсію, визначену нормами ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC (І категорія), інвалідом 3 групи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області.

З 15.04.2014 позивачу призначена пенсія по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону № 719-VII

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 02.12.2019, в якій просив провести перерахунок його пенсії у відповідності до норм статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплатити (відшкодувати) нанесені збитки які були нанесені за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 (а.с.8).

Також позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії, а саме просив починаючи з 25.04.2019 нарахувати і сплачувати пенсію за нормами ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням заробітної плати для обрахування пенсії інваліду війни відповідно до ч. 3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.7)

Листом від 02.01.2020 № 2472/Б-11 Головне управління зазначило, що на підставі заяви позивача з квітня 2014 року призначена пенсія по інвалідності 3 групи, обчисленої у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-VІ, яку отримував до 09.08.2019. Тобто, у зазначений в заяві період з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсія відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ не призначалася і не виплачувалася, оскільки позивач виявив бажання отримувати пенсію за віком за Законом №796-ХІІ. З питання здійснення перерахунку пенсії з 25.04.2019 на умовах ст. 59 Закону №796-ХІІ, з урахуванням ст. 60 вказаного Закону та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ повідомлено позивача, що позивача переведено з пенсії за віком, обчисленої за Законом №1058-VІ, на пенсію по інвалідності 3 групи, призначеної у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ. Її розмір, обчислений з урахуванням частини 3 статті 59 Закону №796-ХІ та Порядку №1210. Підстави для здійснення перерахунку розміру пенсії з 25.04.2019, у тому числі виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відсутні. Крім того у листі зазначено, що оскільки причини інвалідності не пов`язані з пораненням, контузією або каліцтвом, отриманими при виконанні службових обов`язків у період проходження зборів, то для призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ, у тому числі виходячи із заробітної плати, передбаченої ч. 2 ст. 59 Закону №796-ХІІ, підстави відсутні (а.с.10).

Не погоджуючись із вказаним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Дана справа в частині позовних вимоги щодо проведення перерахунку пенсій на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідає ознакам типової справи, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №520/12609/19, а отже суд, відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді даної адміністративної справи враховує правові висновки, викладені у зазначеному рішенні.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 59 Закону №796-ХІІ (у редакції, чинній до 01.10.2017) було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Відтак можна стверджувати, що ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, визначала лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Згодом ця норма закону зазнала змін. Законом №2148-VIII статтю 59 Закону №796-ХІІ викладено в новій редакції, за якою пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Закон №2148-VIII в частині зазначених змін згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями набрав чинності з 01 жовтня 2017 року.

Отже, Закон № 2148-VIII розширив перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Верховний Суд в ухвалі від 08 травня 2018 року у справі № 820/1148/18 виклав висновки стосовно того, що для отримання пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону особа має відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами КМУ з відповідних питань.

Постановою КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 затверджений Порядок №1210 відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-ХІІ.

Постановою КМУ від 15 листопада 2017 року №851 Порядок № 1210 доповнено пунктом 9-1, зі змісту якого випливає, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Зазначено також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням № 1-р(П)/2019 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25 квітня 2019 року.

З огляду на це чинними з 25.04.2019 є положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення № 1-р(ІІ)/2019 змінено положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Відтак можна зробити висновок, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII з 25.04.2019.

Постановою КМУ від 26 червня 2019 року №543 абзац перший пункту 9-1 Порядку №1210 викладено у редакції, за якою за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Нова редакція цього пункту передбачала також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був переведений з пенсії за віком, обчисленої за Законом №1058-ІV, на пенсію по інвалідності 3 групи, призначеної у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону №796-XII.

Таким чином, позивач мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII.

При цьому, при переведенні позивача на пенсію по інвалідності 3 групи, її розмір був обчислений з урахуванням ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII та Порядку №1210 (за формулою, яка визначена пунктом 9-1 Порядку № 1210).

Оцінюючи проведення перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати із застосуванням формули, встановлено Порядком №1210 із відповідними доповненнями та змінами, суд зазначає про таке.

Формулу, за якою обчислюється пенсія по інвалідності позивачеві у цьому випадку, визначено пунктом 9-1 Порядку №1210. Цією нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік.

Перерахунок пенсії позивача проведений за формулою, що передбачена пунктом 9-1 Порядку №1210 і наведені вище положення Порядку не скасовані та є чинними.

Так, згідно перерахунку здійсненого відповідачем, з 01.07.2019 основний розмір пенсії становить 60% від заробітку, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 284,70 грн, підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 469,20 грн та цільової грошової допомоги на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 50 грн. Загальний розмір пенсії склав 7863,02 грн. З 01.12.2019 становить 7885,22 грн.

Тобто, за Законом 796-XII умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч. 3 ст. 54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому Закон 796-XII та Закон № 2262 не містять положень, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №520/12609/19.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Окремо слід зазначити, що сама формула розрахунку пенсії, призначеної відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII, залишилася незмінною.

Суд звертає увагу, що як видно із процитованих норм, за бажанням осіб, пенсія обчислюється, серед іншого, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. При цьому, суд акцентує увагу, що "обчислення" та "встановлення" не є тотожними поняттями. Зокрема, "обчислення" - це процес отримання якого-небудь результату за допомогою дій над числами.

Відтак, із урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що відповідач при перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а отже, у задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, який, починаючи з 25.04.2019, допустив порушення права позивача отримувати своєчасно та у повному обсязі пенсію як інваліду війни, інвалідність якого настала внаслідок виконання обов`язків військової служби під час ліквідації Чорнобильської катастрофи при виконанні радіаційних робіт в зоні відчуження, в обсязі та порядку, який існував до обмеження, скасування їх нормативними актами, які були визнані неконституційними рішеннями Конституційного Суду України, та у розмірі, встановленому рішенням Конституційного суду України №1-р(П)/2019 від 25.04.2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно відмовити.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати належну позивачу пенсію відповідно до норм статей 3, 8, 9, 16, 17, 92, 151-2 Конституції України, враховуючи рішення Конституційного Суду України: № 1-р(П)/2019; 6-р/2018; 7-рп/2016, у порядку та розмірі, визначеному ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та у порядку і розмірі, визначеному ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та, враховуючи зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, без обмеження розміру пенсії та стягнення з відповідача протиправно несплачену йому частину пенсії з 25.04.2019 до 31.01.2020 у розмірі, яка дорівнює 51085 грн. є похідними від позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, тому також не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не реагування на порушення посадовими та службовими особами підпорядкованих структур Пенсійного фонду України вимог статей 3, 8, 19, 92, 151-2 Конституції України та діючих з 01.01.2014 до 02.08.2014 норм статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №796-XII (в редакції від 09.07.2007, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах інвалідам IIІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету" було встановлено, зокрема, що розрахунок державної та додаткової пенсій, передбачених Законом № 796-ХІІ, проводиться виходячи із розміру 19,91 грн.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VII (далі - Закон № 719-VII) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсії, встановлених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 № 1622-VII, який набрав чинності з 03.08.2014, розділ Прикінцеві положення Закону № 719-VII доповнено пунктом 6, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону №719-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

У період з 01.01.2014 по 02.08.2014 Порядок № 1210, що діє з 01.01.2012, залишається чинним, законодавчих актів по припиненню його дії Урядом не приймалось.

Судом встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону №796-XII, у оскаржуваний період, призначена у розмірах, визначених Порядком №1210.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення несплаченої частини пенсії, встановлення наявності та відсутності компетенції - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар