Справа № 500/3034/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3034/21

31 серпня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016р. №461 (надалі за текстом - Список №2), надавши при цьому оригінали та копії трудових книжок, копію паспорта та ідентифікаційного номера облікової картки платника податків, довідок про заробітну плату, документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці, та інших документів, необхідних для призначення такого виду пенсії.

Листом від 27.04.2021 вих. №2059-1970/6-02/8-1900/21 Відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії, у зв`язку із недостатньою кількістю загального страхового стажу та недостатньою кількістю пільгового стажу.

Позивач вважає вищезазначену відмову у призначені йому пенсії незаконною.

Ухвалою від 04.06.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 12.07.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до записів представленої трудової книжки ОСОБА_1 працював на ВО «Тернопільський комбайновий завод ім. XXV з`їзду КПРС»:

- з 16.04.1987 - електрозварник цеху № 33;

- з 01.08.1990 - переведений електрозварником в цех № 30;

- з 01.05.1998 - переведений електрозварником на автоматичних і напівавтоматичних машинах по 5 розряду в цех №331;

- з 01.10.2002 - звільнений з роботи.

Протягом своєї діяльності Тернопільський комбайновий завод неодноразово перейменовувався та ліквідований 27.01.2011 року як ТзОВ «ТВФ Ротор».

Документи ліквідованого підприємства знаходяться на зберіганні у архівному відділі Тернопільської міської ради.

Оскільки згідно поданих документів заявник в період з 01.08.1990 по 01.05.1998 працював електрозварником і відомості про проведення атестації даного робочого місця відсутні, відповідно немає підстави для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 22.08.1992 до 30.04.1998.

Також позивачем було долучено Договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) від 19.03.2021 про сплату єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 30.09.2011, однак станом на 06.07.2021 відомості про сплату єдиного внеску в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Одночасно повідомляємо, що згідно поданих документів, Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення підтвердити позивачу, з урахуванням результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці в 3 структурних підрозділах, періоди роботи з 16.04.1987 по 31.01.1991 - повністю та з 01.02.1992 по 01.10.2002 - за фактичною тривалістю.

А тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає, що призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає підстав. Врахувавши все вищевикладене, просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 28.07.2021 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 31.08.2021 о 11:00 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.03.2021 звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016р. №461, надавши при цьому оригінали та копії трудових книжок, копію паспорта та ідентифікаційного номера облікової картки платника податків, довідок про заробітну плату, документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці, та інших документів, необхідних для призначення такого виду пенсії.

Листом від 27.04.2021 вих. №2059-1970/6-02/8-1900/21 Відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії, у зв`язку із недостатньою кількістю загального страхового стажу та недостатньою кількістю пільгового стажу.

Однак, під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії Відповідачем не було взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1р/2020 у справі №1-5/2018(746/15), що призвело до відмови у призначенні йому пенсії.

Крім того, як зазначено у листі Відповідача, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 02 місяці та 11 днів. Разом з цим, Відповідачем із невідомих причин, до загального трудового стажу позивача не було включено страховий стаж за період з 01.01.2011р. до 30.09.2011р. (9місяців), який він оплатив, згідно Договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 19.03.2021р. №0001 та страховий стаж з 01.01.2021р. по 31.01.2021р. (один місяць), як особі, яка здійснювала догляд за інвалідом першої групи у віці старше 80 років, що підтверджується Довідкою Управління праці та соціального захисту населення Зборівської РДА від 04.02.2021р., вих. №03-20/39.

У випадку зарахування позивачу вищезазначених періодів, загальна кількість його страхового стажу буде становити 28 років 0 місяців та 11 днів, що є достатньою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає, що недосконалий документообіг між різними державними структурами, внаслідок якого Відповідачем не було зараховано 10 місяців страхового стажу не може бути підставою для відмови у призначенні йому пенсії.

Не погодившись із відмовою пенсійного органу про призначення пільгової пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до абзацу 1 п. б. ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 23.01.2020р., на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Така сама норма Закону в подальшому була внесена в ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення11 від 5 листопада 1991 року № 1788-Х11 зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Відповідно до п.3 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1р/2020 у справі №1-5/2018(746/15), застосуванню підлягають стаття 13. частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VII1 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним, у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі-важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (стаття 13).

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік (стаття 14) ;

б) працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера: чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них

не менше 12 років 6 місяців роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден;

жінки - після досягнення 45 років і при загальному стажі роботи не менше 17 років 6 місяців, з них не менше 10 років роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден.

Зазначені працівники, звільнені від роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден за станом здоров`я (через хворобу), при наявності вислуги років у чоловіків не менше 10 років і у жінок не менше 7 років 6 місяців мають право на пенсію пропорційно відпрацьованому часу.

У вислугу років працівникам, які здійснюють управління повітряним рухом, зараховується також робота, зазначена у пункті „а цієї статті.

Працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах;

чоловіки - не менше 20 років;

жінки - не менше 17 років 6 місяців.

Порядок обчислення строків вислуги для призначення їм пенсій затверджується Кабінетом Міністрів України;

в) інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України:

чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах;

жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначених посадах.

У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах „а і „б цієї статті;

г) бортпровідники;

чоловіки - після досягнення 55 року? і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років як бортпровідник; жінки - після досягнення 45 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років як бортпровідниця (пункти „б-,.г статті 54).

Таким чином після 23.01.2020р. для призначення пільгової пенсії за Списком №2 з врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) загальний страховий стаж повинен бути не менше 25 років.

Дана вимога позивачем дотримана, про що йдеться у листі Відповідача від 27.04.2021р., вих. №2059-1970/Б-02/8-1900/21.

Як видно з матеріалів справи, зарахований Відповідачем пільговий стаж складає 07 років 02 місяці та 11 днів.

Даний пільговий стаж було зараховано Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії від 18.04.2021р., №1652/03-16.

У вищезазначеному рішенні крім іншого також зазначено, що мені не зараховано до пільгового стажу період роботи електрозварником з 22.08.1992р. до 30.04.1998р. у ВО «Тернопільський комбайновий завод ім. XXV з`їзду КПРС». що складає 5 років 08 місяців та 09 днів, у зв`язку із відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця.

У випадку зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу, його загальна кількість складала б 12 років 10 місяців та 20 днів, що є достатньою умовою для призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії. Даного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 21.11.2018р. у справі №672/914/16-а.

Уточнюючі довідки підприємств необхідні для підтвердження спеціального трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці, що є основним документом щодо стажу особи, відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах. В даному випадку Відповідач безпідставно не взяв до уваги мою трудову книжку, де вказано періоди роботи позивача та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірного періоду роботи при розгляді моєї заяви про призначення пенсії. Такий самий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 31.10.2018р. у справі №227/2353/17,

Органи, що призначають пенсію мають право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за N 22-1.

Наявність сумнівів щодо некоректних записів в трудовій книжці із сторони відповідача може бути лише підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу. Відсутність підприємства за місцезнаходженням, а так само і відсутність документів по цьому підприємству на зберіганні в архівних установах, не може нівелювати відомості трудової книжки, оформлені належним чином, та позбавляти мене права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого мною трудового стажу.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 127/9055/17.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці та її своєчасність не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах. Дане твердження відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №640/21330/18 від 12 листопада 2019 року підкреслив, що прохання позивача «про визнання акта протиправним та скасування» нерозривно пов`язане з проханням «про зобов`язання вчини дії», тому є одним способом захисту та відновлення порушеного права і у питанні сплати судового збору вважається однією немайновою позовною вимогою.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1,3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечений; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №ПН2355751 від 31.05.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоду з 01.01.2011р. до 30.09.2011р. та з 01.01.2021 р. до 31.01.2021р.; до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992р. до 30.04.1998р. у ВО «Тернопільський комбайновий завод ім. XXV з`їзду КПРС» на посаді електрозварника і відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016р. №461 з 24.03.2021р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди роботи з 01.01.2011 р. до 30.09.2011 р. та з 01.01.2021 р. до 31.01.2021 р. до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992р. до 30.04.1998р. у ВО «Тернопільський комбайновий завод ім. XXV з`їзду КПРС» на посаді електрозварника і призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016р. №461 з 24.03.2021р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с. Манаїв,Зборівський район, Тернопільська область,47220 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.