Справа № 440/5503/20
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

09 вересня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/5503/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубенко В.В.,

представника позивача Аврааменка Г.М.,

представника відповідачів 2, 3 Горобця О.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, в якій просив суд:

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми втраченої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку зі звільненням із займаної посади за період з 28 жовтня 2014 року по 28 лютого 2020 року з урахуванням індексу інфляції 3474586,35 грн;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення в сумі 37616,76 грн за кожний місяць несплати, починаючи з 01 березня 2020 року по день розгляду справи судом, а в разі розгляду справи судом пропорційно робочим дням цього місяця до дня прийняття рішення;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу.

Позивачем до суду подано клопотання від 17 листопада 2020 року /а.с. 100 т. 1/, в якому зазначено, що належним відповідачем щодо позовних вимог про стягнення суми втраченої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади за період з 28 жовтня 2014 року по день поновлення на роботі 28 лютого 2020 року та стягнення щомісячного грошового забезпечення за час після поновлення на роботі є Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року залучено до участі у справі №440/5503/20 в якості співвідповідачів - Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області у частині позовних вимог про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу.

Роз`яснено, що справа у частині позовної вимоги про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу, підлягає розгляду судом у порядку цивільного судочинства.

Адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 жовтня 2014 року по 27 лютого 2020 року в сумі 651988,05 грн з проведенням необхідних обов`язкових відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 28 лютого 2020 року по 15 грудня 2020 року.

Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 28 лютого 2020 року по 15 грудня 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Повернуто ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений відповідно до квитанції АТ КБ ПРИВАТБАНК №0.0..1 від 30 вересня 2020 року судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17500,00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).

Клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати задоволено частково.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, тобто в сумі 9753,00 грн (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні нуль копійок).

У задоволенні іншої частини клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі № 440/5503/20 скасовано в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу; в цій частині справу направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 по справі № 440/5503/20 залишено без змін.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 15.07.2021, про що свідчить штамп вхідної реєстрації.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №440/5503/20 передано до провадження судді Петрової Л.М.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, щомісячного грошового забезпечення та моральної шкоди прийняти до провадження в частині позовних вимог про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу; призначено підготовче судове засідання на 09 вересня 2021 року.

У підготовчому засіданні 09.09.2021 представник позивача позовну вимогу підтримав та просив суд задовольнити.

Водночас у підготовчому засіданні 09.09.2021 представник відповідачів Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії та Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо вказаної вимоги покладався на розсуд суду.

Розглянувши вимоги позивача в частині про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу, суд зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі № 440/5503/20 зазначено, що відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно частини другої статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З огляду на вище зазначене, суд апеляційної інстанції зазначив, що закриття провадження у справі у формі рішення є процесуально помилковим та не узгоджується з нормами КАС України.

Зазначені висновки суду стали підставою для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі № 440/5503/20 скасувати в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу та направлення в цій частині справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.

Положеннями статей 55 та 56 Конституції України закріплено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Стаття 237-1 Кодексу законів про працю України встановлює, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Статтею 23 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Зміст поняття моральної шкоди розкрито у статті 23 ЦК України.

Так, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами частини п`ятої та шостої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

З прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу.

Вказану позовну вимогу до Міністерства внутрішніх справ України позивач обґрунтовує наступним а.с.58-зворот т.1/: «щодо справедливої сатисфакції на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Полях та інші проти України» постановив, що упродовж трьох місяців з дати, коли це рішення набуде статусу остаточного відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції держава-відповідач повинна сплатити заявникам суму 5000 (п`ять тисяч) євро кожному заявнику та додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватись, в якості відшкодування моральної шкоди, яка має бути конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. На підставі вказаної позиції ЄСПЛ щодо розміру моральної сатисфакції та у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №816/4302/14 за моїм позовом до Міністерства внутрішніх справ України встановлені аналогічні порушення , як і відносно заявників у справі «Полях та інші проти України» з відповідача, в якості моральної сатисфакції за порушення моїх прав має бути стягнута сума в гривнях, еквівалентна 5000 (п`ять тисяч) євро, яка має бути конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу».

Отже, у справі, що розглядається, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовує звільненням із займаної посади на підставі наказу № 2238 о/с від 27 жовтня 2014 року, який визнаний протиправним та скасований рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі 816/4302/14.

Оскільки у справі, що розглядається, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивач фактично обґрунтовує протиправним наказом про звільнення № 2238 о/с від 27 жовтня 2014 року, який не є предметом розгляду у справі 440/5503/20, суд доходить висновку, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди всупереч вимогам частин першої, п`ятої та шостої статті 21 КАС України, не з поєднаною вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо звільнення позивача з посади, а тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди внаслідок протиправного звільнення позивача із займаної посади має приватноправовий характер та, як наслідок, не може бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 березня 2020 року у справі №818/699/17, від 06 серпня 2020 року у справі №807/178/17, від 13 серпня 2020 року у справі №174/445/16-а, від 24 вересня 2020 року у справі №818/573/17.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що позовну вимогу про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, наявні підстави для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Керуючись статтями 181, 183, 238, 241, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 00032684), Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 08592276), Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 40108630) у частині позовних вимог про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що позовна вимога про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, еквівалентної 5000 євро за курсом Національного Банку України, яка має бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ на день здійснення платежу, підлягає розгляду судом у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 13.09.2021.

Суддя Л.М. Петрова