Справа № 360/3394/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року справа №360/3394/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року (повне судове рішення складено 19 липня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3394/21 (суддя в І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах до ОСОБА_1 , звернувся суду з позовом до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 середньомісячного грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 листопада 2015 року по 29 квітня 2021 року;

- зобов`язати Луганський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 листопада 2015 року по 29 квітня 2021 року.

Ухвалою від 06 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Запропоновано ОСОБА_2 протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн, заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки підстави, зазначені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

13 липня 2021 року від представника позивача через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) місцевого суду за вхідним реєстраційним номером № 23627/2021 надійшла заява від про усунення недоліків 13 липня 2021 року, в тому числі і про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування такої заяви представник позивача зазначив, що остаточний розрахунок при звільнені з позивачем проведено 30 квітня 2021 року. Відповідно до статті 110 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Однак відповідачем в порушення вказаної норми права позивача не було повідомлено про виплату грошового забезпечення, його розмір та його складові. Фактично позивачу не було відомо про надходження коштів в рахунок виплати заробітної плати від відповідача в сумі 1607,10 грн. У зв`язку з цим позивач вимушений був звернутися на Урядовий контактний центр для того, щоб відповідач повідомив, що за виплати йому здійснені. Відповідь на це звернення датована 21 травня 2021 року, але направлене простою кореспонденцією 31 травня 2021 року. З урахуванням Нормативів пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, позивач отримав зазначений лист не раніше 05 червня 2021 року. Саме з цієї дати позивачу стало відомо, що кошти йому сплачені відповідачем в рахунок виплати за рішенням суду у справі № 360/4936/20.

З урахуванням викладеного, представник позивача вважав, що за вказаних вище обставин строк на звернення до суду із цією позовною заявою пропущений позивачем з поважних причин.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позовну заяву адвоката Гребенара О.В. в інтересах ОСОБА_1 до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги висловлено доводи аналогічні висловленим в позовній заяві та клопотанні про поновлення строку. Представник позивача зазначив, що строки звернення до суду не були порушені, а всі наявні у позивача докази були подані до суду першої інстанції, а тому, на думку представника позивача, вимоги ухвали про залишення позову без руху були виконані.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заяви і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини третьої 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на положення статті 110 Кодексу законів про працю України, оскільки у даному випадку грошові кошти в сумі 1607,10 грн виплачені позивачу на виконання рішення суду у справі № 360/4936/20, а не як щомісячна заробітна плата. При цьому позивач на час перерахування вказаних коштів не був працівником відповідача. Тому у відповідача при здійсненні перерахування коштів на рахунок позивача не виникло обов`язку повідомляти позивача про таке перерахування.

З наданих до позовної заяви документів судами встановлено, що грошові кошти в сумі 1607,10 грн перераховані позивачу 30 квітня 2021 року. Проте, на Урядовий контактний центр позивач звертається 11 травня 2021 року (звернення зареєстроване Відділом по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Міністерства оборони України за № З-4136).

Окрім того, в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача зазначив, що позивач вимушений був звернутися на Урядовий контактний центр для того, щоб відповідач повідомив, що за виплати йому здійснені. Тобто позивачу було відомо від кого надійшли кошти, але було не відомо, які саме.

З відповіді, на яку посилається представник позивача як підставу для поновлення строку, вбачається, що вона стосувалась звернення позивача щодо розміру виплаченої грошової компенсації відпустки, яка була предметом спору у справі № 360/4936/20. Слід також зазначити, що самого свого звернення позивач чи його представник до матеріалів справи не надав.

Оскільки позивач був обізнаний про винесене на його користь рішення у справі № 360/4936/20, то він мав передбачити, що зазначене рішення буде виконане відповідачем і не зволікати зі зверненням до суду, отримавши такі кошти.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що вказані представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду від 13 липня 2021 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнаються судом неповажними, оскільки такі обставини не можна вважати об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з висновком місцевого суду, що позовна представника позивача Гребенара О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягала поверненню внаслідок визнання судом вказаних в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними (випадок, передбачений частиною другою статті 123 КАС України).

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи переконливих доводів, які б були безпідставно залишені поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі № 360/3394/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 13 вересня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Т. Г. Гаврищук

А. А. Блохін