Справа № 420/12257/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГФУД» (19-км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65025) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГФУД» (далі - ТОВ «ЮГФУД») звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00376 від 14.06.2021 року; визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про корегування митної вартості товарів №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року.

Позивач зазначив, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності ним укладений зі СПІЛКОЮ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP.ZO.O." (Польща) (Постачальник), Контракт №03/2021 на поставку товару - замороженні продукти харчування (овочі, овочеві суміші, гриби, ягоди, напівфабрикати). За умовами цього Контракту Постачальник зобов`язується поставляти ТОВ "ЮГФУД" товари, а ТОВ "ЮГФУД" зобов`язується прийняти та оплатити поставлені товари.

10.06.2021 року в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "ЮГФУД" для здійснення митного оформлення поставленого товару (шпинату та вишні б/к) було подано до Одеської митниці Держмитслужби Митну декларацію №500500/2021/027685 від 10.06.2021 року. Митна вартість товарів була визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною Контракту, та на підтвердження митної вартості товару відповідно до умов чинного законодавства України позивачем були надані відповідачу необхідні документи, що підтверджують вартість товару (Контракт, Вантажно-митну декларацію №500500/2021/027685 від 10.06.2021 року, Довідку про транспортні витрати №1 від 08.06.2021 року, пакувальний лист від 08.06.2021 року та інші).

Проте було отримано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00376 від 14.06.2021 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року, за яким митна вартість товару була визначена за другим методом.

Позивач не згодний карткою відмови та з рішенням про корегування митної вартості товарів, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зміст положень ст.53 МКУ дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Позивач стверджує, що ним надані всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Також вважаємо, що документи подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту відповідають вимогам ст. 53 Митного кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, а тому визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом, а саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Щодо зауважень відповідача про відсутність у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, то в п.7.2. Контракту зазначено, що вартість тари і упакування входить у вартість Товару.

Не заслуговує на увагу твердження митного органу про те, що в прайс-листі наявне посилання на зовнішньоекономічний Контракт 03/2021 від 19.04.2021 що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не стосується усіх учасників ринку варто з огляду на те, що ціна товару, відповідно до умов Контракту, зазначається у в Рахунках-фактурах - Специфікаціях. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України прайс-лист є додатковим документом, а не основним. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, який на практиці частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг. У контексті спірних правовідносин прайс-лист не є тим обов`язковим документом, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів.

В обгрунтуванння позовних вимог позивач вказує, що посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби та ПІК «Інспектор-2006» не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Також позивач вказує, що декларант зробив запит до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УКРПРОМЗОВШШЕКСПЕРТИЗА» щодо проведення аналізу відповідності цінових умов Контракту №03/2021 від 19.04.2021 року укладеного між ТОВ "ЮГФУД") та СПІЛКОЮ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP.ZO.O." (Польща) на поставку спірного товару по Рахунку-фактурі-Специфікацїї №Е21060 від 08.06.2021 року. У Висновку №1179 від 14.06.2021 року ДП «УКРПРОМЗОВШШЕКСПЕРТИЗА» зазначено, що рівень цін на заморожені вишні та шпинат, що імпортувались згідно із Рахунку-фактурі-Специфікації №Е21060 від 08.06.2021 року, відповідає поточній кон`юнктурі ринку.

Крім того, до Одеської митниці була надана Довідка №1 від 08.06.2021 року щодо вартості транспортних витрат на перевезення товарів. Перевізникам виступала ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_1 на підставі Договору на транспортно-експедиційне обслуговування №120619 від 12.06.2019 року.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено.

Позивач вказує на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки позивачем до декларацій митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість товарів, а подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.4,5 ст. 58 МКУ. Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем відзив на позов не надано.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності "ЮГФУД", позивач, декларант) уклало зі СПІЛКОЮ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP.ZO.O." (Польща) (надалі - Постачальник), Контракт №03/2021 на поставку товару (надалі - Контракт) - замороженні продукти харчування (овочі, овочеві суміші, гриби, ягоди, напівфабрикати). За умовами цього Контракту Постачальник зобов`язується поставляти ТОВ "ЮГФУД" товари, а ТОВ "ЮГФУД" зобов`язується прийняти та оплатити поставлені товари.

10.06 2021 року в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "ЮГФУД" для здійснення митного оформлення поставленого товару (шпинату та вишні б/к) було подано до Одеської митниці Держмитслужби Митну декларацію №500500/2021/027685 від 10.06.2021 року.

Митна вартість товарів була визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною Контракту, та становила щодо товарів які імпортуються (вартість операції), а саме: 0,59 Євро за 1 кг шпинату та 0,98 Євро за 1 кг вишні б/к. За митною декларацією №500500/2021/027685 від 10.06.2021 року ввозилось 3600 кг вишні б/к та 15821 кг шпинату. Загальна розрахована декларантом митна вартість задекларованого товару становить 13 044,07 євро, що за курсом євро 33,0248 грн становить 430 777,86 грн, з яких: 117 610,25 грн (3561,270 євро) за вишні б/к та 313 167,61 грн (9482,800 євро) за шпинат. Сплачено до бюджету податки у вигляді ввізного мита в розмірі 5824,15 грн та ПДВ в розмірі 86 498,49 грн. (ВМД, розділ В «Подробиці розрахунків» перша та третя строка).

На підтвердження митної вартості товару відповідно до умов чинного законодавства України позивачем були надані відповідачу наступні документи: - антажно-митна декларація №500500/2021/027685 від 10.06.2021 року; - пакувальний лист (pacing list) б/н від 08.06.2021 року; -рахунок-фактура специфікація №Е2106006 від 08.06.2021 року; - міжнародна товарно-транспортна накладну №832794 від 08.06.2021 року; - довідка про транспортні витрати №1 від 08.06.2021 року; - контракт на поставку товару №03/2021 від 19.04.2021 року; - договір про надання послуг митного брокера №03-02/20 від 03.02.2020 року; - прайс лист (комерційна пропозиція) від 01.04.2021 року; - висновок №1179 від 14.06.2021 року ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА».

Проте відповідачем прийняті оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00376 від 14.06.2021 року та рішення про корегування митної вартості товарів №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року (а.с.34-37).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 14.06.2021 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності: відповідно до пп.в) п.2 ч.Ю ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

В рішенні також зазначено, що враховуючи спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого зниження митної вартості товару запропоновано надати додаткові документи.

Позивач з мктою розмитнення товару надав наявні додаткові документи, проте відповідач відповідно до оскаржуваного рішення дійшов до висновку про неможливість визнання заявленої митної вартості з посиланням на те, що в прайс- листі наявне посилання на зовнішньоекономічний контракт 03/2021 від 19.04.2021 що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не стосується усіх учасників ринку; що декларантом не було за власним бажанням надано додаткові, наявні у нього, інші документи, які б переконливо спростували (пояснили) розбіжності у наданих документах, що не було надано всі витребувані митним органом документи.

Крім того, митний орган звертає увагу на те, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких уже здійснено в Україні в час, максимально наближений до часу експорту товарів, заявлених до митного оформлення.

Одеська митниця приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужбиу максимально наближений до часу ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим, тобто були використані митні декларації з вказаних баз.

Митна вартість товару була відкорегована митним органом та становить 1,0061 Євро за 1 кг шпинату та 1,5176 Євро за 1 кг вишні б/к. Загальна розрахована Одеською митницею митна вартість задекларованого товару становить 21 380,87 євро, що за курсом євро 33,0248 грн становить 706 098,96 грн, з яких: 180 246,37 грн (5463,36 євро) за вишні б/к та 525 672,58 (15 917,51 євро) за шпинат.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням права на його оскарження, а також права на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

ТОВ «ЮГФУД» сплатило додаткові суми держмита у розмірі 3165,90 грн та ПДВ у розмірі 56 027,12 грн та звернулось до суду за захистом своїх порушениї прав.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В той же час в наданих документах відстуні розбіжності.

Згідно з оскаржуваним рішенням №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року недоліком, якій на думку митного орану свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару є наступне: відповідно до пп.в) п.1 ч.10 ст.58 МКУ при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов язаних із пакуванням.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року підстави для його прийняття, як розбіжності в документах, які не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, є неспроможними.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

У наданому до митного оформлення товару Контракті №03/2021 від 19.04.2021 року вказано, щоціни на товар є договорними та включають в себе вартість тари, упаковки, маркування (п.4.2); товар пакується продавцем. Товартість тари та упакування входить у вартість Товару (п.7.2).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Не може вважатися обґрунтованим сумнівом відсутність відомості щодо даної складової митної вартості товару така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов язаних із пакуванням за документами поданими позивачем до митного органу з огляду на наступне.

Поставка товарів здійснювалася на підставі Контракту, якій наданий митному органу, відповідно до п.2 якого пакування товару входить до інвойсної вартості товару.

Крім того, умовами поставки є СРТ. У відповідності до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс за умовами поставки СРТ пакування товару здійснюється за рахунок продавця, а надані Позивачем документи підтверджують той факт, що узгоджена сторонами Контракту ціна товару включає в себе також і вартість упаковки товару, і окремо ця вартість не визначається.

Таким чином, є безпідставним послання відповідача на те, що неможливість відокремлення вартості упаковки від вартості товару впливає на митну вартість ввезеного товару.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 18.12.2019 року по справі №160/8775/18 щодо аналогічних спірних правовідносин, в якій Верховний суд зазначив, що відповідно до пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Отже, за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим згідно з положеннями пп «в» п. 1 ч.10 ст.58 МКУ ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15)

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Згідно з оскаржуваним рішенням про корегування митної вартості товару підставою для корегування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСАУР щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості. При цьому відповідач посилається в рішенні на іншу МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Такі докази не містяться і в матеріалах даної справи №420/12257/21.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав відзив на позов. Суд в силу приписів ч.4 ст.159 КАС України неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

Позивач при зверненні до суду по даній справі сплатив судовий збір у сумі 4540,00грн.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 2270,00 грн.

Що стосується переплати судового збору він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГФУД» (19-км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65025, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00376 від 14.06.2021 року та рішення Одеської митниці Держмитслужби про корегування митної вартості товарів №UA500500/2021/000193/1 від 14.06.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГФУД» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва