Справа № 580/5291/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2021 року Справа № 580/5291/21

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Трофімова Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження власну заяву про самовідвід в адміністративній справі №580/5291/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання відповіді протиправною та зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

26.07.2021 за вх.27522/21 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, в якій просив:

- визнати відповідь від 25.06.2021 протиправною, для чого витребувати заяву від 01.06.2021 з матеріалами перевірки і на їх підставі зобов`язати відповідача надати законну відповідь;

- зобов`язати відповідача видати позивачу належно завірену «Дисциплінарну скаргу на дії судді Бабич А.М.» про наявність якої позивача повідомив суддя Гарань С.М. у рішенні від 04.02.2021.

02.08.2021 суддя Руденко А.В. прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі вирішила розпочати розгляд справи по суті з 17.08.2021 без повідомлення учасників справи. Ухвалою від 20.08.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід судді, що надійшла 19.08.2021 на офіційну електронну поштову скриньку Черкаського окружного адміністративного суду, повернуто Гуріненку М.О. Ухвалою від 03.09.2021 заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Руденко А.В. у адміністративній справі №580/5291/21 задоволено і адміністративну справу №580/5291/21 передано на розгляд іншому судді Черкаського окружного адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

07.09.2021 (перший робочий день після відпустки ОСОБА_2 ) відповідно до розпорядження керівника апарату від 07.09.2021 № 88 призначено повторний автоматизований розподіл справи та визначено головуючого суддю Трофімову Л.В., яка надала заяву про самовідвід 08.09.2021 обґрунтовану тим, що суд під її головуванням не забезпечить безсторонності складу суду за суб`єктивним та об`єктивним критерієм у справі, що стосується оцінки дій/бездіяльності/рішень суддів Черкаського окружного адміністративного суду та зачіпає їх права, інтереси.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Бочан проти України (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність» у розумінні п. 1 статті 6 ЄКПЛ має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження та об`єктивного критерію, тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Підстави для самовідводу судді визначені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у ст. ст. 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 40 КАС України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із сталою практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри щодо упередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 1 Кодексу суддівської етики, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

17.11.2010 Комітет Міністрів Ради Європи відповідно до положень Статуту ухвалив Рекомендації CM/Rec (2010) 12 щодо суддів, їхньої незалежності, ефективності та обов`язків. У пункті 11 цих рекомендацій зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти, як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом. Зі змісту п.20 Рекомендацій випливає, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування тощо. Беручи до уваги принцип внутрішньої незалежності судової влади, Рада Європи зазначає про це у п. 22 Рекомендацій, зокрема, що у процесі прийняття рішень судді мають бути незалежними та неупередженими, а також мати можливість діяти без будь-яких обмежень, впливу, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання будь-яких органів влади, зокрема внутрішніх органів судової влади.

Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Він не має права використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим (стаття 2 Кодексу суддівської етики).

Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, що можуть вплинути на результат розгляду справи (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

З матеріалів позовної заяви слідує, що предмет спору в справі № 380/8905/21 стосується прав, інтересів, інформації, захисту персональних даних та репутації суддів Черкаського окружного адміністративного суду (голови суду Гараня С.М., суддів Бабич А.М. та Руденко А.В.) та зачіпає інтереси правосуддя (залучення/незалучення зацікавлених осіб).

Верховний Суд наголошує (ЄДРСР 80510189, 96669462): дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню адміністративного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Тому суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує її процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19). Їх наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань). Позивач неодноразово використав у процесуальних документах (позовній заяві, апеляційній скарзі) принизливі, глумливі, образливі висловлювання щодо відповідача. Такі дії є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб, не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача від імовірних порушень з боку відповідача, а тому суперечать завданню адміністративного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Від суддів чекають поведінки, що відповідає певним стандартам, як у суді, так і за його межами. Ці очікування це лише очікування добровільної порядності на особистому рівні чи очікування дотримання певного стандарту поведінки представниками особливої професійної групи як у власних інтересах, так і в інтересах суспільства. Суддя, враховуючи інтереси громадськості, повинен користуватися відповідною нагодою, щоб допомогти суспільству зрозуміти фундаментальну важливість незалежності суддів. Суспільство зацікавлене в очевидно об`єктивному здійсненні правосуддя (http://rsu.gov.ua/uploads/article/komentari-bangalorski-9818bfbb11.pdf).

Відповідно до Бангалорських принципів (2.5) суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли би виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що процесуальні дії судді, законність та обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно незгода сторони з винесенням суддею судового рішення, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З метою здійснення завдань адміністративного судочинства та уникнення сумнівів учасників справи щодо безсторонності судді та/або у розумного і поінформованого спостерігача щодо неупередженості судді під час розгляду цієї справи, яка стосується суддів цього ж суду, заява судді Трофімової Л.В. про самовідвід належить задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 31, 36, 38-41, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву судді Трофімової Л.В. про самовідвід від розгляду адміністративної справи №580/5291/21 задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №580/5291/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання відповіді протиправною та зобов`язання вчинити дії передати до канцелярії Черкаського окружного адміністративного суду для визначення судді для розгляду справи в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Трофімова