Справа № 330/2219/21
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2219/21

2-а/330/28/2021

"08" вересня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Гусарової В.В. при секретарі - Тошевій Д.Е. за участю представника позивача - Паничевої З. відповідача Носова В.І. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області звернулася до суду з позовною заявою до громадянина ОСОБА_1 про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки законності перебування на території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 було встановлено, що у лютому 2009 року іноземець прибув на територію України по паспорту громадянина Узбекистану № НОМЕР_1 , виданому Учкудукським МРВВС Навоійської області від 28.03.2002 року, терміном дії до 10.03.2011 року і з тих пір територію України не покинув, ухиляється від виїзду.

16.01.2019 року до Якимівського РС надійшло повідомлення з Якимівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про взяття на облік громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 23.11.2018 року засуджений Якимівським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком до 23.11.2020 року.

З 19.03.2019 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області ведеться провадження по справі про адміністративне правопорушення № 0000013, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП у відношенні громадянина Узбекистану ОСОБА_1 раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . До теперішнього часу ОСОБА_1 не виконано зобов`язання щодо виконання адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

18.10.2019 року до Якимівського РС надійшло обгрунтоване звернення з Якимівського ВП щодо прийняття рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , і як наслідок, нами знову було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП № 000133 за п.1 ч.1 ст.203 КУпАП, оскільки гр. ОСОБА_1 проживає в Україні без документів на право проживання з травня 2009 року та без документа, посвідчуючого його особу для виїзду за кордон. До теперішнього часу ОСОБА_1 знову не виконано зобов`язання щодо виконання адміністративного стягнення у вигляді штрафу. З 07.11.2019 року Якимівським РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження по справі.

До теперішнього часу у ОСОБА_1 відсутній документ, посвідчуючий особу іноземця для виїзду за кордон, оскільки в своєму поясненні ОСОБА_1 заявив, що свій паспорт він загубив у березні 2017 року на території залізничного вокзалу в м. Мелітополі. При складанні адміністративних протоколів йому неодноразово роз`яснювалось щодо необхідності звернення до дипломатичного представництва Республіки Узбекистан в Україні для підтвердження належності до громадянства Узбекистану та документування паспортом громадянина Узбекистану у зв`язку із втратою попереднього, але до теперішнього часу ОСОБА_1 не звертався до Посольства своєї країни.

03.04.2020 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області направлено запит до Консульського відділу Посольства Республіки Узбекистан в Україні щодо ідентифікації особи ОСОБА_1 .. У жовтні-місяці 2020 року секретарем дипломатичного представництва повідомлено, що особу ОСОБА_1 ідентифіковано, підтверджено його належність до громадянства Узбекистану і іноземець може бути

документований свідоцтвом для повернення в країну свого походження.

З питання продовження строку перебування або оформлення дозволу на імміграцію в Україну вищевказаний громадянин до ДМС не звертався.

18.11.2020 року за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у відношенні громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено п.5 ч.1 ст. 203 КУпАП, тобто, ухилення від виїзду з України. Завідувачем Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області 18.11.2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 грн.. Іноземець вкотре не сплатив адміністративний штраф. Матеріали справи направлені на розгляд до Якимівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у зв`язку з чим 18.11.2020 року Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Узбекистану ОСОБА_1 із зобов`язанням покинути територію України до 17.12.2020 року.

Того ж дня ОСОБА_1 було вкотре роз`яснено про необхідність звернення до дипломатичного представництва Республіки Узбекистан в Україні з метою отримання документа для повернення в країну свого походження і подальшого документування національним паспортом Республіки Узбекистан.

Вищевказана особа проживає на території нашої держави без засобів на належне існування та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з подальшим перебуванням в Україні, для отримання статусу біженця в Україні не зверталася.

В позові представник позивача просила суд затримати громадянина Узбекистану ОСОБА_1 на термін до шести місяців та помістити у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого забезпечення примусового видворення з України.

Представник позивача, Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та залишив вирішення справи на розсуд суду, пояснивши що без законних підстав проживає на території України з 2009р., в 2020р отримав рішення міграційної служби про примусове повернення однак не отримав відповідні документи в посольстві Узбекистану та не виїхав до Узбекистану добровільно в зв`язку з відсутністю грошей та не бажанням покидати родину (мешкає з жінкою без реєстрації шлюбу).

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Частина 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює право затримувати та розміщувати в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, у тому числі і іноземців, які не мають законних підстав для перебування на території України та підлягають примусовому видворенню за межі України протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно ч. 13 ст. 289 КАС Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, (в даному випадку відповідач добровільно не отримав документ, що засвідчує особу на право повернення до країни походження) ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі (добровільно не виконав рішення міграційної служби до країни походження, а тому суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 буде перешкоджати проведенню процедури видворення).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

З огляду на те, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких можливо затримати особу з подальшим розміщенням у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, суд приходить до висновку, що існують достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, та отримання документів для його ідентифікації, що відповідно до частини 1 статті 289 КАСУ є підставою для його затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 26, 124 Конституції України, ст.ст. 23, 30-32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 289, України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Затримати громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін до шести місяців та помістити у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого забезпечення примусового видворення

з України на строк, який не може перевищувати шість місяців, тобто до 08.03.2022 року.

Рішення в частині затримання громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін до шести місяців та поміщення у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для подальшого забезпечення примусового видворення з України підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі (колишнього - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя :