Справа № 640/2437/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 640/2437/20

адміністративне провадження № К/9901/32656/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року

у справі №640/2437/20

за позовом ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в якому просить:

- визнати дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області якими відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту - протиправними;

- скасувати рішення від 31 січня 2020 року за №32 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, яким відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області розглянути питання щодо прийняття рішення про визнання громадянина Арабської республіки Єгипту ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду цієї справи є визнання дій Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області якими відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту - протиправними; скасування рішення від 31 січня 2020 року за №32 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, яким відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області розглянути питання щодо прийняття рішення про визнання громадянина Арабської республіки Єгипту ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про відсутність у позивача об`єктивного елементу обґрунтованості побоювань щодо існування загрози його життю, безпеці чи свободі на батьківщині, а звернення до органів Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області мало на меті лише легалізацію перебування громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 на території України.

З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, та відповідно до частини 6 статті 12 КАС України належить до категорії малозначних.

У касаційній скарзі представником позивача зазначено, що ця справа має виняткове значення для позивача, адже відмова у розгляді справи тягне за собою обов`язок позивача покинути країну та повернутися до країни походження, де на нього може чекати навіть смерть.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження представник позивача не навів належних доказів на підтвердження обставин заявлених у касаційній скарзі.

Отже, виходячи з предмету спору та статусу позивача, яка є іноземцем і перебуває на території України, спір, що виник між сторонами віднесено до справ незначної складності, рішення у яких не підлягають касаційному оскарженню.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі №640/2437/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіО.В. Калашнікова М.В. Білак О.А. Губська