Справа № 320/7912/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м.Київ №320/7912/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання чинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №72 від 09.04.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині обмеження розміру пенсії її максимальним розміром встановленим 10 прожитковими мінімумами для осіб які втратили працездатність, і зменшенні розміру відсотка нарахування пенсії від заробітку з 90% до 60 % ОСОБА_1 з лютого 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11 березня 2021 року № 21/15ПФ вих-21 із суми заробітку, визначеному в розмірі 89953,25 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-УІІ із розрахунку 90% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії від суми заробітної плати (грошового забезпечення) з лютого 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11 березня 2021 року № 21/15ПФ вих-21 із суми заробітку визначеному в розмірі 89953,25 грн., без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років, з 1 лютого 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2006 року перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Ірпінь Київської області, а з 22.08.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та до жовтня 2020 року отримував пенсію за вислугою років в розмірі 90% від суми заробітку у відповідності до ст. 50-1 Закону України №1789-12 від 05.11.1991 "Про прокуратуру", без обмеження максимального розміру пенсії. Однак, за зверненням позивача про перерахунок пенсії на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 05.10.2020 №21/11 ПФ вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 11.09.2020 на відповідній посаді у розмірі 78087,34 грн., відповідач здійснив перерахунок пенсії, обмеживши її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. У квітні 2021 року, позивач знову звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11.03.2021 №21/15ПФ вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії із розрахунку 90 % від 89953,26 грн. за нормами чинними на 01.01.2021, за відповідною посадою. Однак, рішенням відповідача від 09.04.2021, був здійснений перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення у розмірі 89953,26 грн., при цьому був зменшений процент розрахунку пенсії від заробітку з 90% до 60% та встановлений максимальний розмір пенсії позивача у сумі 17690 грн., який виплачується по теперішній час. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача в частині зменшення відсотку від заробітку та обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 06.07.2021 було відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 15.07.2015 набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697- VII, відповідно до розділу XII Прикінцевих положень даного закону, положення Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-УІІ. Отже, частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХИ, також втратили чинність. Зважаючи на ту обставину, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахування пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури визначалось вже згідно положень нового Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-УІІ, тому наявність у позивача права на перерахування пенсії має вирішуватись у відповідності до приписів чинної статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-УІІ. Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10,2014 № 1697-УІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. А на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було. На думку відповідача, перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, буде порушенням діючих норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УІІ. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не входить здійснювати перерахунки, нарахування та виплати пенсіонерам за їх особистим бажанням, Головне управління, не уповноважене самостійно включати додаткові види грошового забезпечення, які не передбачені законодавством. Крім того, зазначає, що виплата одним платежем без врахування Постанови №649, суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Позивач, не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві, подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що на момент звернення позивача з проханням про перерахунок пенсії, положення п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» щодо тих обставин, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України рішенням Конституційного суду України №7-р(2)2019 від 13 грудня 2019 року визнані неконституційними і з 13 грудня 2019 року втратили свою чинність. Тобто відновлена дія п.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014. У зв`язку з цим, позивач наполягає на тому, що йому не надано, та не встановлено право на перерахунок пенсії, а поновлено таке право на перерахунок пенсії, яке було грубо порушене протиправною бездіяльністю Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури (справа №826/8546/18). Відповідно до цього на теперішній момент діють норми законодавства згідно яких Кабінет Міністрів України не має повноважень для перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Крім того, позивач стверджує, що відповідач не прийняв до уваги, що Постанова КМУ «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155 у відповідності до постанови КМУ від 2 червня 2021 року №555 визнана такою, що втратила чинність, і тому не підлягає застосуванню в тому числі і органами пенсійного фонду. Також, позивач зазначає, що у позовній заяві немає жодних положень про те, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог робилось посилання на зазначену постанову КМУ.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим 31.05.1996 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 12-16).

Позивач з 2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Ірпінь, а з 22.08.2018 на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітку у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991, що визнається сторонами та підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача серії НОМЕР_3 від 11.05.2007 (а.с. 17).

У період з 2006 до 2020 року, позивачеві нараховувалась та виплачувалась пенсія із розрахунку 90% від заробітку без обмеження її максимальним розміром, про що свідчать копії розпоряджень відповідача від 16.10.2007 та 23.10.2012 (а.с. 18-19).

05.10.2020, Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону було видано позивачеві довідку №21/11ПФ вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії (а.с. 20).

Вказана довідка Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону була видана позивачеві відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою старшого помічника військового прокурора, яка прирівнюється до посади начальника відділу спеціалізованої прокуратури та оборонній сфері Центрального регіону, яка становить 78087,34 грн. (а.с. 20).

На підставі цієї довідки, за заявою позивача від 13.10.2020, Головне управління Пенсійного фонду у Київській області, здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.10.2020, встановивши при цьому основний розмір пенсії від середнього заробітку у розмірі 90%, що склало - 70278,61 грн., обмеживши при цьому максимальний розмір пенсії сумою 17690 грн. (а.с. 24).

Також, 11.03.2021, Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону було видано позивачеві довідку № 21/15ПФ вих-21 відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою старшого помічника військового прокурора, яка прирівнюється до посади начальника відділу спеціалізованої прокуратури та оборонній сфері Центрального регіону, яка становить 89953,26 грн. (а.с. 21).

04.04.2021, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону № 21/15ПФ вих-21 від 11.03.2021 із розрахунку 90% від заробітку, без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.01.2021.

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Київській області від 72 від 09.04.2021 позивачеві був здійснений перерахунок пенсії на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону № 21/15ПФ вих-21, виходячи з розміру заробітку - 89953,26 грн. зі зменшенням позивачеві відсотку розрахунку пенсії з 90% до 60 % та обмеженням максимального розміру пенсії позивача сумою у 17690,00 грн., яка й виплачується позивачеві по теперішній час (а.с. 28-30).

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області від 09.04.2021 в частині зменшення відсотку розрахунку пенсії та обмеження її максимальним розміром, протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно з частинами першою, другою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачеві пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

У подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям вказаного Закону від 08.07.2011 №3668-VІ не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції Закону від 08.07.2011 №3668-VІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме: в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, "Про прокуратуру".

Таким чином, з моменту призначення позивачеві пенсії згідно із Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ до статті 50-1 вказаного Закону неодноразово вносились зміни.

У той же час, нова редакція статті 50-1 Закону №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами (Законами №76-VІІІ та №213-VІІІ), з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 22, частини першої статті 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд наголошує, що позивач перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2006 року отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ із розрахунку 90% складових заробітної плати.

Як вже зазначалось, на момент призначення позивачеві пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІІ внесено зміни до частини п`ятнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У контексті викладеного слід зазначити, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

Тобто, безпідставним на переконання суду є застосування до правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Натомість, позивачеві пенсія призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто, до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія призначена до 01 січня 2016 року, тому до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

Варто також наголосити на тому, що постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У п. 54 вказаної постанови Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом від 14.10.2014 № 1697-VII покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Суд вважає, що неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.

Поряд з цим, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Таким чином, позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.

У той же час, суд зазначає, що відповідно до положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Як вже встановлено судом, позивач звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою про перерахунок пенсії у квітні 2020 року, тобто після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься в ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Відтак, з 13.12.2019 Закон №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Як уже встановлено судом з довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, яка видана позивачеві відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 7-р(ІІ)/2019 та від 26 березня 2020 року №6-р/2020, розмір заробітної плати за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою старшого помічника військового прокурора, яка прирівнюється до посади начальника відділу спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону становить 89953,26 грн. (а.с. 21).

Доказів недійсності вказаної довідки відповідачем до матеріалів справи долучено не було.

Відтак, вказана довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на підставі такої довідки має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідач визнав цю довідку у якості підстави для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2021, про що свідчить відповідне рішення №72 від 09.04.2021 (а.с. 28-30).

Проте, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача зі зменшенням відсотку розрахунку пенсії з 90 % до 60 %, та з обмеженням пенсії максимальним розміром у 17690 грн.

Суд враховує, що підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ наразі відсутні, адже дана норма втратила чинність з 15.07.2015. Натомість, у спірних відносинах мають застосовуватись саме приписи частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII з урахуванням Рішення №7-р(ІІ)/2019.

При цьому, суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2019 у справі №820/2462/17, від 19.11.2018 у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 15.05.2019 у справі №640/20317/16а, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Аналогічного висновку дійшов й Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 23.07.2021 №320/14383/20.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто з 13.12.2019.

Крім того, 26.03.2020 Конституційний суд України ухвалив Рішення № 6-р/2020 у справі у справі №1-223/2018(2840/18) щодо відповідності Конституції окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України».

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу, згідно з яким норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, а отже, є таким, що суперечить принципу верховенства права, передбаченого частиною першою статті 8 Конституції України.

Відтак, з урахуванням правової позиції, вказаної у постанові Верховного Суду у справі №560/2120/20, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення №72 від 09.04.2021 в частині обмеження розміру пенсії її максимальним розміром встановленим 10 прожитковими мінімумами для осіб які втратили працездатність, і зменшення розміру відсотка нарахування пенсії від заробітку з 90% до 60 % ОСОБА_1 з лютого 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11 березня 2021 року № 21/15ПФ вих-21 із суми заробітку, визначеному в розмірі 89953,25 грн., та про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11 березня 2021 року № 21/15ПФ вих-21 01.02.2020 у розмірі 90 % від розміру заробітної плати на відповідній посаді у розмірі 89953,25 грн. без обмеження її максимальним розміром.

Встановлений частиною 2 статті 19 Конституції Україні спеціально-дозвільний принцип діяльності органів державної влади покликаний забезпечити ефективне та прогнозоване функціонування всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, оскільки зобов`язує їх діяти виключно у визначених Конституцією та законами України межах і лише у закріплений ними спосіб.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивач підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією від 09.06.2020 № 0.0..1 (а.с. 1).

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №72 від 09.04.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () в частині обмеження розміру пенсії її максимальним розміром, встановленим 10 прожитковими мінімумами для осіб які втратили працездатність та зменшення розміру відсотка нарахування пенсії від заробітку з 90% до 60 % ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) з лютого 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11 березня 2021 року №21/15ПФ вих-21 із суми заробітку, визначеному в розмірі 89953,25 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) відповідно до п.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ із розрахунку 90% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від суми заробітної плати (грошового забезпечення) з лютого 2021 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від і 1 березня 2021 року № 21/15ПФ вих-21 із суми заробітку визначеному в розмірі 89953,25 грн., без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років, з 1 лютого 2021 року.

Стягнути за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачений ним судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.