Справа № ЗП/620/13/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № ЗП/620/13/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Падій В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Мірошниченко Оксани Андріївни на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської область, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Куликівської селищної ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської область, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Куликівської селищної ради Чернігівської області, в якій просить зупинити дію рішення від 22.04.2021 №210, прийнятого на восьмій сесії восьмого скликання Куликівською селищною радою Чернігівської області; заборонити іншим особам Куликівської селищної ради Чернігівської області вчиняти певні дії, зокрема:

-створеній комісії по припиненню юридичної особи (ліквідаційній комісії), а саме Дроздівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Куликівської селищної ради, що стосуються виконання пунктів 5, 6 даного Рішення;

- Управлінню освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Куликівської селищної ради, що стосуються виконання пункту 7 даного Рішення;

- директору Дроздівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Куликівської селищної ради, що стосуються виконання пункту 8 даного Рішення;

- начальнику відділу освіти Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Куликівської селищної ради, що стосуються виконання пункту 9 даного Рішення;

- постійній комісії селищної ради з гуманітарних питань Куликівської селищної ради, що стосуються виконання пункту 10 даного Рішення;

- до набрання законної сили судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача: Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Куликівської селищної ради Чернігівської області, який буде подано до суду, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 153 КАС України.

Обґрунтовуючи заяву, заявником зазначено, що звернення з позовом до суду про визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого на восьмій сесії восьмого скликання Куликівською селищною радою Чернігівської області не зупиняє його дію, з огляду на що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання чинності рішення в справі. Зазначає, що невжиття заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Приймаючи зазначену вище ухвалу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що неможливо стверджувати про очевидну протиправність рішення від 22.04.2021 №210, прийнятого на восьмій сесії восьмого скликання Куликівською селищною радою Чернігівської області, оскільки очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Розгляд поданої заяви про забезпечення адміністративного позову здійснюється, на підставі ч. 1 ст. 154 КАС України, без повідомлення учасників справи.

Визначаючись щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній адміністративній справі, суд враховує таке.

Підстави забезпечення позову визначені ст. 150 КАС України.

Так відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, а тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному конкретному випадку, виходячи з наданих доказів, встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Статтею 151 КАС України передбачено види забезпечення позову.

Так позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Тобто забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Колегія суддів зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі №826/9263/17 (адміністративне провадження №К/9901/44796/18), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зазначаючи про необхідність зупинення рішення від 22.04.2021 №210, прийнятого на восьмій сесії восьмого скликання Куликівською селищною радою Чернігівської області, позивач не надає суду доказів порушення її прав та інтересів.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, на думку суду, неможливо стверджувати про очевидну протиправність рішення від 22.04.2021 №210, прийнятого на восьмій сесії восьмого скликання Куликівською селищною радою Чернігівської області, оскільки очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Крім того варто вважати невмотивованими посилання позивача на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії.

Таким чином здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Та на підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність передбачених ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що з усних пояснень представника позивача та письмових пояснень представника відповідача (а.с. 76) встановлено, що ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у рамках справи №620/7133/21 закрито провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Доказів, письмових чи усних пояснень щодо спростування закриття даного провадження сторонами не надано.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вище викладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Мірошниченко Оксани Андріївни - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 09 вересня 2021 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль