Справа № 120/9234/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2021 р. Справа № 120/9234/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідачів: Дзюбенка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі - відповідач 1), Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач 2) про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що його довірителю стало відомо про те, що в межах виконавчих проваджень №5483682, №55419506 та №59164025 на все його нерухоме та рухоме майно було накладено обтяження у вигляді арешту, зареєстроване 29.08.2017 за №16436831. Також, з Єдиного реєстру боржників не знято запис про ОСОБА_2 як боржника за ВП № 54583682 та ВП № 55419506. З метою вирішення питання щодо зняття відповідного арешту та вилучення записів про нього як боржника, позивач звернувся із запитами до відповідачів, однак, останні його повідомили про відсутність незавершених виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешт на його майно.

З огляду на викладене, а також з метою зняття арешту з свого майна та вилучення з Єдиного реєстру боржників запису про ОСОБА_2 як боржника за ВП №54583682 та ВП №55419506, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 31.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку, визначеному ст. 287 КАС України. Судове засідання у справі призначено 08.09.2021.

В судове засідання представник позивача не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідачів в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву від 06.09.2021 за вх. №55231/21, а також в усних поясненнях наданих по суті заявлених позовних вимог. Зокрема зазначив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділу виконавчі провадження з виконання постанови № 127/6949/17 від 02.06.2017, виданої Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 грн. станом на 03.09.2021 не перебувають. При цьому представник позивача вказав, що під час здійснення виконавчого провадження № 59164025 державним виконавцем винесені наступні процесуальні документи:

- 21.05.2019 державним виконавцем винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника.

- 03.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про оголошення у розшук майно боржника (транспортний засіб).

- 16.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів (рахунків) боржника.

Згідно листа-повідомлення з Відділу адміністративної практики УНП у Вінницькій області № 44724/41/21/2019, який боржником ОСОБА_1 21.11.2019 було надано державному виконавцю, суму штрафу в розмірі 10200 грн. боржником 31.01.2018 сплачено на відповідний банківський рахунок. Вказана обставина також підтверджується позивачем у своєму позові.

В зв`язку із цим та на підставі листа-повідомлення з Відділу адміністративної практики УНП у Вінницькій області № 44724/41/21/2019, 21.11.2019 державним виконавцем, керуючись пункту 3 частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про припинення розшуку майна боржника; відповідно до вимог статті 59 цього Закону було винесено постанову про зняття арешту з коштів (рахунків) боржника.

При цьому, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в межах даного виконавчого провадження не стягувались, оскільки сума штрафу згідно виконавчого документу була сплачена до відкриття даного виконавчого провадження, а саме: виконавче провадження № 59164025 відкрито 21.05.2019, квитанція про сплату боргу від 31.01.2018.

З приводу вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчим провадження №№ 54583682, 55419506 представник відповідачів повідомив, що формування Єдиного реєстру боржників забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження.

Відповідно до вимог пункту 6 розділу X цього Положення, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відомості про боржника по виконавчим провадженням №№ 54583682, 55419506 були внесені системою Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанов про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2017 та від 20.12.2017 відповідно.

В подальшому по вказаним виконавчим провадженням, керуючись вимогами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про повернення виконавчого документ стягувану від 31.10.2017 та від 14.02.2019 відповідно.

Оскільки винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану, керуючись вимогами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, а тому системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчим провадження №№ 54583682, 55419506 системою не вилучено. При цьому, стороною відповідачів наголошено на тому, що внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників та їх подальше вилучення здійснюється системою автоматично під час винесення та реєстрації відповідних рішень зазначених вище.

Таким чином, у державного виконавця відсутня технічна можливість для вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчим провадження №№ 54583682, 55419506. Крім того, Міністерством юстиції України не встановлено порядок вилучення даних з реєстру боржників по таких виконавчих провадженнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що на виконанні в Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження 54583682 з виконання постанови № 127/6949/17 від 02.06.2017, виданої Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Державним виконавцем 29.08.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54583682. Пунктом 3 резолютивної частини рішення постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 10200,00 грн.

Також, цього ж числа винесена постанова про арешт майна боржника № 54583682 від 29.08.2017, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

На підставі даної постанови у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження № 16436831 від 29.08.2017.

За результатом проведених виконавчих дій державним виконавцем, в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, керуючись вимогами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 31.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в даному виконавчому провадженню державним виконавцем не стягувались.

Вдруге (повторно) постанова № 127/6949/17 від 02.06.2017, видана Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 грн. надійшла на виконання до Відділу 20.12.2017.

20.12.2017 Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55419506. Пунктом 3 резолютивної частини рішення постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 10200,00 грн.

За результатом проведених виконавчих дій державним виконавцем, в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, керуючись вимогами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 14.02.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Виконавчий збір та витрати виконавчої провадження в даному виконавчому провадженню державним виконавцем не стягувались.

Втретє (повторно) постанова № 127/6949/17 від 02.06.2017, видана Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 гри. надійшла на виконання до Відділу 21.05.2019.

21.05.2019 Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59164025. Пунктом 3 резолютивної частини рішення постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 10200,00 грн.

Під час здійснення даного виконавчого провадження державним виконавцем винесені наступні процесуальні документи:

- 21.05.2019 державним виконавцем винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника.

- 03.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про оголошення у розшук майно боржника (транспортний засіб).

- 16.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів (рахунків) боржника.

Згідно листа-повідомлення з Відділу адміністративної практики УНП у Вінницькій області № 44724/41/21/2019, який боржником ОСОБА_1 21.11.2019 було надано державному виконавцю, суму штрафу в розмірі 10200 грн. боржником 31.01.2018 сплачено на відповідний банківський рахунок. Вказана обставина також підтверджується позивачем у своєму позові.

В зв`язку із цим та на підставі листа-повідомлення з Відділу адміністративної практики УНП у Вінницькій області № 44724/41/21/2019, керуючись пункту 3 частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 21.11.2019 винесено постанову про припинення розшуку майна боржника. Також, відповідно до вимог статті 59 цього Закону 21.11.2019 відповідачем 2 було винесено постанову про зняття арешту з коштів (рахунків) боржника ( ОСОБА_1 ).

За результатом проведених виконавчих дій державним виконавцем, в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом державним виконавцем, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» 21.11.2019 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як пояснив представник відповідачів, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в межах даного виконавчого провадження не стягувались, оскільки сума штрафу згідно виконавчого документу була сплачена до відкриття даного виконавчого провадження, а саме: виконавче провадження № 59164025 відкрито 21.05.2019, квитанція про сплату боргу від 31.01.2018.

В свою чергу, представник позивача в позовній зазначив, що інформації яка міститься в розширеному витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованому 02.07.2021 за №73520744, ОСОБА_1 значиться боржником та за ним зареєстровано обтяження №16436831 від 29.08.2017, яким накладено арешт на все його рухоме майно. Крім того, згідно інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 02.07.2021 в останньому міститься інформація про те, що позивач обліковується як боржник у виконавчих провадженнях №54583682 та №55419506.

З метою зняття відповідного арешту та вилучення записів з Єдиного реєстру боржників представник позивача 09.06.2021 звернувся до відповідача 2 із скаргою та 06.07.2021 з досудовою претензією.

Листом від 07.07.2021 відповідач 2 повідомив, що державним виконавцем 21.11.2019 винесено постанову про припинення розшуку майна боржника, постанову про зняття арешту з коштів (рахунків) боржника ( ОСОБА_1 ) та постанову про закінчення виконавчого провадження.Згідно даних АСПВ відкриті виконавчі провадження боржником в яких є ОСОБА_1 станом на 07.07.2021 в відділі не перебувають.

З огляду на викладене, а також з метою зняття арешту з майна та вилучення записів з Єдиного реєстру боржників, позивач, керуючись положеннями п. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо не зняття арешту та обтяжень з майна ОСОБА_3 , що накладені в ході виконавчих проваджень №54583682, №55419506 та №59164025, а також не вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна даних про публічне обтяження, зареєстроване 29.08.2017 за № 16436831 та вилучення з Єдиного реєстру боржників запису про ОСОБА_1 як боржника по ВП № 54583682 та по ВИ № 55419506.

2. Зобов`язати Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчинити дії щодо зняття всіх наявних арештів та обтяжень з майна ОСОБА_1 , накладені в ході виконавчих проваджень № 54583682, № 55419506 та № 59164025, а також вчинити дії щодо вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна даних про публічне обтяження, зареєстроване 29.08.2017 року за № 16436831 та вилучення з Єдиного реєстру боржників запису про ОСОБА_1 як боржника по ВП № 54583682 та по ВП № 55419506.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (№606-XIV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В контексті спірних правовідносин суд також враховує, що відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" (№606-XIV), державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 50 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 того ж Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що з метою виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2017 прийнятої по справі № 127/6949/17 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 грн., відповідачем 2 в період з 2017 по 2019 роки було відкрито три виконавчих провадження: №№ 54583682, 55419506, 59164025.

При цьому, судом встановлено, що за результатом проведених виконавчих дій державним виконавцем, в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, керуючись вимогами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих документів, на підставі яких державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження №№ 54583682, 55419506 стягувану. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в даному виконавчому провадженню державним виконавцем не стягувались.

Разом з тим, під час здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №59164025 позивачем 21.11.2019 державному виконавцю було надано лист-повідомлення Відділу адміністративної практики УНП у Вінницькій області № 44724/41/21/2019, яким повідомлено про сплату ОСОБА_1 31.01.2018 суми штрафу в розмірі 10200 грн. на відповідний банківський рахунок. Відповідні обставини знайшли своє підтвердження матеріалами справи та відображені як в позовній заяві так і в відзиві на позовну заяву.

Також, під час розгляджу справи судом було встановлено, що за наслідком отриманої інформації 21.11.2019 державним виконавцем, керуючись пункту 3 частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про припинення розшуку майна боржника; відповідно до вимог статті 59 цього Закону було винесено постанову про зняття арешту з коштів (рахунків) боржника.

Як вбачається з долученого до відзиву на позовну заяву витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який сформовано 03.09.2021 за №74737319, застосоване до позивача обтяження у вигляді арешту рухомого майна (реєстраційний №16436831 від 29.08.2017) припинено 08.07.2021. Відповідні обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація припинення обтяження), який сформовано 08.07.2021 за №73614188. При цьому, підставою для припинення відповідного обтяження зазначено прийняття державним виконавцем 21.11.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження №59164025.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 03.09.2021 за №273157162, за позивачем жодних обтяжень не обліковуються.

З огляду на викладене, надані стороною відповідача докази в сукупності із встановленими в ході розгляду справи фактичними обставинами дають підстави для формування висновку про те, що станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, за позивачем не обліковувалось не знятих обтяжень, зокрема у вигляді накладення арешту на рухоме або нерухоме майно, застосованих в межах виконавчих проваджень №№ 54583682, 55419506, 59164025.

За наведених фактичних обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо не зняття арешту та обтяжень з майна ОСОБА_1 , що накладені в ході виконавчих проваджень №54583682, №55419506 та №59164025, з мотивів наведених у позовній заяві, не підлягають задоволенню. З аналогічних мотивів не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 2 вчинити дії щодо зняття всіх наявних арештів та обтяжень з майна ОСОБА_1 , накладені в ході виконавчих проваджень № 54583682, № 55419506 та № 59164025.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам в частині, як стосуються вилучення відомостей про боржника (позивача) з Єдиного реєстру боржників по виконавчим провадження №№ 54583682, 55419506, суд зазначає наступне.

Предметом розгляду даної справи, окрім іншого, є виключення відомостей про боржника - ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, внесених у зв`язку з відкриттям двох виконавчих проваджень: №54583682, №55419506, які були повернуті (відповідно 31.10.2017 та 14.02.2019) стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, в даному випадку позивач просить суд виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про нього (як про боржника) стосовно двох виконавчих проваджень, які були повернуті стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В свою чергу, вимоги правової норми (пункт 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»), на підставі якої зазначені вище виконавчі провадження №54583682, №55419506 були двічи повернути стягувачу, не входять до правових підстав виключення відомостей з вказаного Єдиного реєстру боржників стосовно позивача, та які закріплені в частині сьомій статті 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже за таких обставин, судом враховано, що зазначені виконавчі провадження були завершені у зв`язку з відсутністю у позивача - боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, під час розгляду справи було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що виконавчі провадження №54583682, №55419506, стосовно яких позивача було визнано боржником та відомості щодо якого є предметом спору у цій справі, відкриті на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2017 по справі 127/ 6949/17.

Обставин, які б свідчили про повернення виконавчого документу до суду після завершення зазначених виконавчих проваджень судами не встановлено.

Відповідачем зазначені обставини не спростовуються, він наполягає на тому, що виконавчий документ по двом виконавчим провадженням (відповідно 31.10.2017 та 14.02.2019) повертався стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» з правом повторного звернення, тобто по виконавчим провадженням відповідно №54583682, №55419506 позивач станом на момент повернення виконавчого документу стягувачу був боржником в розумінні статті 15 вказаного Закону.

При цьому, суд вважає помилковим посилання сторони позивача, як на підставу для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, виконання позивачем вимоги єдиного виконавчого документу (постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2017 по справі 127/ 6949/17), оскільки предметом спору по цій справі є самостійні виконавчі провадження, які були завершені, а не інше виконавче провадження за постановою головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2019 за №59164025 за виконавчим листом №127/6949/17 щодо боржника ОСОБА_1 , яке було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно матеріалів справи, при формулюванні своїх позовних вимог позивач відштовхувався від алгоритму дій, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, статтею 9 цього Закону, але суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення пункту 7 цієї статті та помилково не застосували до спірних правовідносин положення п.2 частини першої ст. 37, п.1 ст. 40, ч. 1 ст. 41 цього Закону, положень розділу VІІІ та пунктів 6, 7 розділу X Положення № 2432/5.

За вказаного правового регулювання, суд вважає, що такі обставини справи, як фактичне виконання позивачем в повному обсязі рішення суду згідно з єдиним виконавчим документом за окремим виконавчим провадженням, наявність відповідної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження за виконавчим документом, виконавче провадження по якому було порушено три рази (№№ 54583682, 55419506, 59164025), не підтверджують неправомірності дій відповідача.

Відповідний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду наведеною у постанові від 22.06.2020 у справі №160/4015/19, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки повернення виконавчого документу з підстав передбачених ст.37 Закону, не позбавляє стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, то позивач залишився боржником у розумінні ст.15 Закону, а тому, у державного виконавця відсутні підстави для виключення його з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що за встановленими судом обставинами відповідач діяв у межах та на підставі закону, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню не підлягає. З аналогічних підстав не підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Володимирська, буд. 91, м. Хмельницький, 29000, )

Староміський відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Соборна, 15-А, м. Вінниця, 21050)

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 08.09.2021

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна