Справа № 420/1792/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м.Одеса Справа №420/1792/20

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А.

за участі: секретаря судового засідання Галат В.І.

представників: відповідача Слободяник І.С., третьої особи Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.Горького» Корнілової Л.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім.Горького» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №1397-VII «Про скасування рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №3633-IV «Про зміну цільового призначення, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у приватну власність громадян України земельної ділянки загальною площею 3,3155 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва жилого будинку і господарських будівель» в частині».

Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2020 року клопотання сторін задоволено, зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу підготовчого засідання від 06.08.2021 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року клопотання представника відповідача задоволено, продовжено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Ухвалою суду від 06.08.2021 року залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім.Горького» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відкладено підготовче засідання на 06 вересня 2021 року на 14 год.00хв.

Від представника Одеської міської ради до суду надходили клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, адже справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як справа не пов`язана з розглядом публічно-правового спору. Заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають саме приватноправовий характер, оскільки орган місцевого самоврядування в спірних відносинах виступає як суб`єкт права власності, а не як суб`єкт владних повноважень.

Від представника третьої особи Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.Горького» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, так як справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. В обґрунтування вказаного клопотання, зокрема вказано, що даний спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства, та виходячи з позовних вимог та обставин справи повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

В підготовчому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали клопотання про закриття провадження у справі. Позивач та третя особа ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про дату, час місце розгляду справи, від представника позивача надходило клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Адміністративною справою відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пп.2, 7 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди виходять із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши характер спірних правовідносин суд прийшов до висновку, що заявлений спір не має ознак, характерних для публічно-правового спору.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0966 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки::39:007:0072, на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2012 року, зареєстрованого у реєстрі за №6362, укладеного з ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_2 (а.с.28-29).

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення Одеської міської ради №1397-VII від 07.12.2016 року «Про скасування рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №3633-IV «Про зміну цільового призначення, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у приватну власність громадян України земельної ділянки загальною площею 3,3155 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва жилого будинку і господарських будівель» в частині.

Вказаним рішенням відповідач скасував рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №3633 в частині безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок громадянам серед яких вказаний ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,0966 га

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1, 2 ст.2 Земельного кодексу України, земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 80 Земельного кодексу України, встановлено, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності.

Частинами 1 та 2 ст.83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, зокрема.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України, учасниками цивільних відносин є, зокрема, фізичні особи, територіальні громади.

Статтею 172 Цивільного кодексу України встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Міська рада у вказаній справі, є суб`єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, міська рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб`єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Частиною 4 ст.41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.6 ст.319 ЦК України, держава не втручається у здійснення власником права власності.

Тобто, пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Водночас, відповідач у спірних правовідносинах, владних управлінських функцій не здійснював і суб`єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 цього Кодексу).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Порівняльний аналіз змісту ст19 ЦПК України та ст..19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Враховуючи те, що спір виник між фізичною особою та Одеською міською радою, органом місцевого самоврядування з приводу права власності на земельну ділянку суд доходить висновку, що клопотання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що порядок вирішення даного спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст..238,243, 248 КАС У країни суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представників відповідача та третьої особи Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.Горького» задовольнити.

Закрити провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.09.2021 року.

Суддя Іванов Е.А.