Справа № 333/4193/21
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №333/4193/21
Провадження №2адр/333/6/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Христової Н.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за заявою представника позивача адвоката Стариченко Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу , -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ№222995 від 17.06.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , провадження по справі закрити. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Представник позивача адвокат Стариченко М.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн. посилаючись на те, що представником позивача після отримання відзиву відповідача, 04.08.2021 було підготовлено та направлено відповідь на відзив, яка надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя 06.08.2021 р. Відповідно до акту виконаних робіт від 04.08.2021 та квитанції від 04.08.2021 за складення відповіді на відзив ОСОБА_1 сплатив адвокату 1500 гривень. Отже, відшкодуванню підлягають також витрати пов`язані з підготовкою відповіді на відзив.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З урахуванням того, що справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, суд дійшов висновку про відмову в її задоволені з огляду на наступне.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При ухваленні рішення по суті позовних вимог, судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі, щодо наявності правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з приводу яких судом досліджувались надані позивачем докази та надано відповідну правову оцінку таким доказам.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз зазначених процесуальних норм свідчить, що Кодексом визначено умову стягнення судових витрат, щодо яких сторона не має можливості надати докази до прийняття рішення по суті позовних вимог - це обов`язкове повідомлення стороною відповідний суд до закінчення дебатів по справі про наявність судових витрат, які сторона сплатила, проте не може надати докази на час прийняття рішення по суті позовних вимог, або які сторона сплатить за результатами розгляду справи.

Розгляд даної адміністративної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, в той час як можливість проведення судових дебатів передбачена лише при розгляді справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, враховуючи відсутність стадії судових дебатів, сторона повинна подати відповідні докази понесення витрат на правничу допомогу до прийняття рішення у справі.

Крім того, врахуванню підлягають також і норми ст. 143 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у формі додаткового рішення.

Аналіз вказаної вище норми свідчить про те, що для вирішення питань про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення є не лише подання заяви в порядку ст. 139 КАС України про долучення додаткових доказів про понесення таких витрат; подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, але й поважність причин, чому такі докази сторона не може подати до закінчення судових дебатів (ухвалення рішення у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, до ухвалення рішення у справі позивачем не заявлялося про те, що позивач має намір подавати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат із зазначенням поважних причин неможливості їх подання до ухвалення рішення у справі.

Представник позивача адвокат Стариченко М.П., звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн., які були сплачені за написання відповіді на відзив, на підтвердження розміру понесених витрат надав лише акт виконаних робіт від 04.08.2021 року та квитанцію № б/н від 04.08.2021 року на суму 1500 гривень.

Проте, відповідно до Договору про надання юридичних послуг адвоката укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Стариченко М.П. від 18.06.2021 року визначено, що предметом даного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором та іншими нормами діючого законодавства України, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з надання правової допомоги (консультації, юридичні послуги) Замовнику щодо захисту та представництва інтересів останнього у Комунарському районному судді м.Запоріжжя, Запорізькому апеляційному судді, в адміністративному суді, Верховному суді (п. 1.1. Договору)

Відповідно до п. 3.1. Договору, розмір оплати праці Виконавця за надані юридичні послуги, які передбачені п. 1.1. цього Договору, а також умови та порядок розрахунків визначаються за домовленістю Сторін, про що складається відповідний Акт, який є додатком № 1 до даного Договору і складає його невід`ємну частину.

Як вбачається з Додаткової угоди № 1 до Договору про надання юридичних послуг № б/н від 18.06.2021 року, даною угодою визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату, вартість послуг, які становлять 2500 грн. (за складання позовної заяви). Зазначена сума підтверджена і актом виконаних робіт та квитанцією № б/н від 22.06.2021 року (а.с. 16,17), про що і вирішено було питання при постановлені рішення.

Будь-яких додаткових угод до акту виконаних робіт від 04.08.2021 року представником позивача не надано. Прядок оплати та вартість юридичної послуги, а саме складання відповіді на відзив нічим не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відсутні, а відтак заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу

Керуючись ст. ст. 243, 245, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заявою представника позивача адвоката Стариченко Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України..

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська