Справа № 2-а-2999/11
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2999/11
провадження № 6-а/362/13/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2021 р. місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 (далі Дехтяренко О.І.) про визнання останньої правонаступником ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) у справі за її позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові Київської області про визнання дій щодо невиплати доплати до пенсії як дитині війни неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги й

установив:

Суть питання, що вирішується. Процедура

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною заявою, в якій ставить питання про визнання ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_3 у цій адміністративній справі в порядку статті 52 КАС України.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 вступила у спадщину. Автор заяви зауважує, що постанова суду у цій справі наразі є невиконаною, а тому спадкоємиця бажає вступити в дану справу.

Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату й час розгляду заяви.

Представник ОСОБА_2 Погребний С.Б. подав заяву про розгляд цієї заяви без його участі.

З огляду на викладене подальший розгляд заяви ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження.

Встановлені судом фактичні обставини

Васильківський міськрайонний суд Київської області постановою від 18 квітня 2011 року задовольнив указаний позов частково:

визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові Київської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 21 вересня 2010 року;

зобов`язав Управління пенсійного фонду України у м. Васильків Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як дитині війни, починаючи з 21 вересня 2010 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державного реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 серпня 2016 року, виданим приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Нещасною Т.М. (спадкова справа № 60/2015, зареєстровано в реєстрі за № 2018), спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з коштів у сумі 28734,00 гривень, які належали померлій на підставі довідки, виданої Васильківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Київської області від 10 червня 2016 року № 2819/06. Відповідно до вказаної довідки, зокрема, згідно з постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2а-2999/11 про підвищення пенсії як дитині війни ОСОБА_3 нараховано 1171,61 гривень.

Нормативно правове регулювання і мотиви, з яких виходить суд

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частинами четвертою та п`ятою статті 372 КАС України обумовлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно з частинами першою й другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» Європейський суд з прав людини зауважив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи встановлені судом фактичні обставини, беручи до уваги наведені законодавчі приписи й висновки Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, що розглядається, і наявність підстав для її задоволення з урахуванням вимог статті 52 КАС України.

Керуючись статтями 6, 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 представника Дехтяренко Олени Іванівни про визнання останньої правонаступником ОСОБА_3 у цій адміністративній справі.

2. Допустити заміну позивача у справі № 2-а-2999/11 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові Київської області про визнання дій щодо невиплати доплати до пенсії як дитині війни неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги.

3. Замінити позивача у цій справі на її правонаступника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

4. Роз`яснити, що усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович