Справа № 420/3484/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3484/21

Категорія: 105000000 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця, стягнення матеріальних збитків, та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Офіцерової Л.Л. від 29.01.2021р. ВП №64184740, стягнення з відповідачів матеріальних збитків у сумі 200 грн. = 200 грн., а також моральної шкоди у загальному розмірі 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.11.2020р. Київський районний суд м. Одеси своїм рішенням задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 та скасував постанову інспектора з паркування Софіяника В.Л. від 21.10.2020р. серії МАО № 1852253 від 21.10.2020р. 03.03.2021р. позивач дізнався, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020 року не виконано. 18.01.2021 року Департамент транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови інспектора з паркування від 21.10.2020 року, яка була скасована рішенням Київського районного суду м. Одеси. Внаслідок звернення Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 29.01.2021р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника. Також позивачем наголошено, постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2021р. винесена на підставі постанови інспектора з паркування МАО №1852253 від 21.10.2020, яка була скасована рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020р.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради про стягнення матеріальних збитків, та моральної шкоди, - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.00коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.00коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити всі позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що суд допустив помилку стягнувши з відповідачів завдану моральну шкоду, не скасувавши арешт і не визнавши їх дії, які завдали шкоду незаконними. При цьому дає пояснення по суті винесення відповідачами постанови про притягнення до відповідальності, тобто по суті позовних вимог в частині скасування постанови від 29.01.2021р. ВП № 64184740.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2020р. винесена постанова від 21.10.2020р. серії МАО № 1852253 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектором з паркування Софіяником Віталієм Леонідовичем, якою щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн.

30.11.2020р. Київський районний суд м. Одеси своїм рішенням задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 та скасував постанову інспектора з паркування Софіяника В.Л. від 21.10.2020р. серії МАО № 1852253 від 21.10.2020р.

18.01.2021 року Департамент транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови інспектора з паркування серії МАО № 1852253 від 21.10.2020 року., у звязку з чим 29.01.2021р. державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64184740, та про арешт коштів боржника.

18.03.2021року Державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л., у звязку з винесенням Київським районним судом м.Одеси Рішення від 30.11.2020р. по справі №947/31338/20, яким скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії МАО 1852253 від 21.10.2020р., винесено постанову ВП № 64184740 про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання Постанови Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради № МАО 1852253 від 21.10.2020р. про стягнення коштів у розмірі 1020 грн., припинено чинність арешту майна боржника, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Не погодившись з такою постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивача внаслідок протиправних дій з боку відповідачів, було позбавлено можливості розпоряджатися власними коштами, що призвело до негативних наслідків для нього, викликало значні хвилювання, та, серед іншого, отримання позики, а тому враховуючи співмірність дій відповідачів та тяжкості наслідків для позивача, прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, зокрема, у розмірі 2000 грн. з кожного з відповідачів.

Водночас відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів матеріальних збитків, оскільки позивачем не обґрунтовано належними, та допустимими доказами наявність причинно-наслідкового зв`язку між винесенням постанови Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів боржника від 29.01.2021р. ВП № 64184740,1 та отриманням вказаної позики у розмірі 2000 грн.

Переглянувши рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 Уивільного кодексу України).

За приписами пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , постанову інспектора з паркування Софіяника В.Л. про адміністративне правопорушення серії МАО 1852253 від 21.10.2020р., скасовано.

Між тим, незважаючи на наявність означеного судового рішення, 18.01.2021 року Департамент транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови інспектора з паркування серії МАО № 1852253 від 21.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), винесену інспектором з паркування Софіяником Віталієм Леонідовичем, щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн.

З урахуванням чого, 29.01.2021року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64184740, та про арешт коштів боржника.

Водночас, постанову ВП № 64184740 про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання Постанови Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради № МАО 1852253 від 21.10.2020р. про стягнення коштів у розмірі 1020 грн., припинено чинність арешту майна боржника, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, з підстав наявності Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020р., котрим скасовано постанову інспектора з паркування Софіяника В.Л. про адміністративне правопорушення серії МАО 1852253 від 21.10.2020р., державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л., винесено лише 18.03.2021року, що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично позивача внаслідок протиправних дій з боку відповідачів, було позбавлено можливості розпоряджатися власними коштами, що призвело до негативних наслідків для нього, викликало значні хвилювання, та, серед іншого, отримання позики.

При цьому, судом першої інстанції з урахуванням співмірності завданої шкоди обґрунтовано зазначено, про наявність підстав для часткового задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, зокрема, у розмірі 2000 грн. з кожного з відповідачів.

Доводи апелянта, що суд допустив помилку стягнувши з відповідачів завдану моральну шкоду, не скасувавши арешт і не визнавши їх дії, які завдали шкоду незаконними, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки до усунення порушень закінчення виконавчого провадження відповідачами було вчинено дії, які завдали моральних страждань. В свою чергу, оскільки виконавче провадження закрито, порушення усунуто, то підстав для скасування оскаржуваної постанови не має, а тому не має й підстав для визнання дій протиправними.

В свою чергу, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів матеріальних збитків, оскільки не обґрунтовано належними, та допустимими доказами наявність причинно-наслідкового зв`язку між винесенням постанови Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів боржника від 29.01.2021р. ВП № 64184740,1 та отриманням вказаної позики у розмірі 2000 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що не надає правової оцінки позовній вимозі в частині скасування постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (державного виконавця Офіцерової Л.Л.) від 29.01.2021р. ВП № 64184740 Про арешт грошей боржника ОСОБА_1 , оскільки провадження в частині цих позовних вимог закрито.

Отже доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 08 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова