Справа № 320/11836/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Київ № 320/11836/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Київській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Київській області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 70431,40 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Позов мотивовано наявністю у відповідача податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб, який виник у зв`язку з несплатою відповідачем визначеного контролюючим органом та самостійно узгодженого податкового зобов`язання по вказаному податку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, інших заяв по суті справи відповідачем до суду не подано.

Згідно відомостей журналу поштової кореспонденції комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі №320/11836/20 направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням №285 за зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання відповідача, відомості щодо якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім, зазначене поштове відправлення повернулось до суду 11.03.2021 неврученим з незалежних від суду причин.

За змістом пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку або повідомленою цією особою суду, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвала Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у даній справі вважається врученою позивачу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 05.06.2012 запис №0004489.

Відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік на суму 24672,56 грн., за І квартал 2019 року на суму 30035, 85 грн., за півріччя 2019 року на суму 36460,54 грн., за три квартали 2019 року на суму 21552, 45 грн., за 2019 рік на суму 12388,70 грн., за І квартал 2020 року на суму 16065,31 грн.

Також, Головним управлінням ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати єдиного податку, про що складено акт від 25.07.2019 №000709/10-36-57-06/ НОМЕР_1 .

За наслідками зазначеної перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення від 25.10.2019 №, яким відповідачу нараховано штраф у розмірі 6007,23 грн. за несплату (неперерахування) грошового зобов`язання по єдиному податку, та від 25.10.2019 №, яким відповідачу нараховано штраф у розмірі 5664,16 грн. за несплату (неперерахування) грошового зобов`язання по єдиному податку.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись контролюючим органом за податковою адресою відповідача, втім, не були вручені відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №762 з відміткою пошти про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом сформовано та направлено рекомендованим повідомленням за податковою адресою відповідача податкову вимогу від 18.03.2020 №1353-57 на суму 54366,09 грн., яку не вручено відповідачу, що підтверджується поштовим відправленням №164 з відміткою пошти про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно даних індивідуальної картки платника ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) по єдиному податку, з часу вручення відповідачу податкової вимоги від 18.03.2020 №1353-57 податковий борг відповідача не переривався та станом на час звернення позивача до суду складає 70431,40 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин та подання позовної заяви).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, в разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що відповідачем самостійно визначено податкове зобов`язання з єдиного податку шляхом подання до контролюючого органу відповідних податкових декларацій за 2018 рік, за І квартал 2019 року, за півріччя 2019 року, за три квартали 2019 року, за 2019 рік, за І квартал 2020 року.

Крім того, частину податкового зобов`язання з єдиного податку нараховано контролюючим органом шляхом винесення податкових повідомлень-рішень від 25.10.2019 №, №, які направлялись контролюючим органом за податковою адресою відповідача, втім, не були вручені відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №762 з відміткою пошти про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254, встановлено, що якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Відтак, вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу, а визначене ними грошове зобов`язання з єдиного податку узгодженим.

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (абзац перший).

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу (абзац другий).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац третій).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, контролюючим органом надсилалась за зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання відповідача, відомості щодо якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, податкова вимога від 18.03.2020 №1353-57, яку не було вручено відповідачу 27.03.2020 з причин «за закінченням встановленого строку зберігання». Відтак, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто 27.03.2020.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Станом на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу. Також згідно з інформацією комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» на розгляді в Київському окружному адміністративному суді не перебувають справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до контролюючих органів щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 25.10.2019 №, № та податкової вимоги від 18.03.2020 №1353-57.

Позов про стягнення коштів за податковим боргом подано після спливу 60 календарних днів з дня надіслання відповідачу податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на наведене правове регулювання та встановлені судом обставини щодо несплати відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку у розмірі 70431,40 грн., позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 70431,40 грн. в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку.

Позивач Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а).

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 09 вересня 2021 року.