Справа № 540/3653/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3653/21
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 16.05.2019р. № 21- ос "Про звільнення ОСОБА_1 " та розпорядження від 20.05.2019р. № 23-ос "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації "Про звільнення ОСОБА_1 " від 16.05.2019р. № 21-ос;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області з 27.03.2020р.;

- зобов`язати голову Олешківської райдержадміністрації видати розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської райдержадміністрації з 27.03.2020р. в порядку негайного виконання рішення суду;

- за рахунок бюджетних коштів Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в результаті протиправного звільнення з державної служби з 27.03.2020р. по дату ухвалення рішення суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану ухвалу прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, передати справу на розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в порушення ч. 4 ст. 78 КАС України, Херсонський окружний адміністративний суд приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі №540/3653/21, як за доказ бере лише рішення судів у справі №540/1185/19 не враховуючи та не аналізуючи рішення судів у справі № 540/918/20, зокрема П`ятого апеляційного адміністративного суду, який дійшов висновку про те, що суд у справі № 540/1185/19 не надав оцінку спірним розпорядженням від 16.05.2019 року № 21-ос та від 20.05.2019 року № 23-ос в частині підстав їх прийняття. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не може звернутися з позовом про скасування спірних розпоряджень оскільки рішенням у справі № 540/1185/19 ОСОБА_1 вже було відмовлено у їх скасуванні. Апелянт вважає, що вважає, що позовна заява по даній справі заявлена з інших підстав, оскільки рішенням судів у справі №540/918/20 констатовано факт звільнення позивача саме за розпорядженнями від 16.05.2019 року № 21-ос та від 20.05.2019 року № 23-ос, а у справі № 540/1185/19 суд дійшов висновку про те, що після припинення лікування позивача відповідач не видав розпорядчого документу, яким припинив державну службу ОСОБА_2 , тобто позивач не була звільнена, а саме з цих підстав і не були задоволені вимоги ОСОБА_1 про скасування спірних розпоряджень та поновлення її на посаді.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Цюрупинської районної державної адміністрації від 28.10.2005р. №191/3-1 ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу культури і туризму Цюрупинської (наразі - Олешківської) районної державної адміністрації Херсонської області.

22.08.2018р. на підставі постанови апеляційного суду Херсонської області від 14.08.2018р. у справі № 664/728/18 та подання прокуратури Херсонської області від 17.08.2018 р. голова Олешківської РДА прийняла розпорядження № 72-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу культури Олешківської РДА з 23.08.2018 р. на підставі ч. 7-1 ст. 36 КЗпП України за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 р. №2140/2005/18 скасовано розпорядження від 22.08.2018 р. № 72-ос; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської РДА з 24.08.2018 р.; стягнуто з відділу культури Олешківської РДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 28333,75 грн., недоплачену заробітну плату за період роботи з 13.06.2018 р. по 23.08.2018 р. у сумі 447,82 грн; зобов`язано відділ культури Олешківської РДА здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані 6 календарних днів основної щорічної та 8 календарних днів додаткової відпустки за період роботи з 13.06.2018 р. до 23.08.2018 р., враховуючи при розрахунку надбавку за вислугу років у розмірі 36 відсотків від посадового окладу.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 26.12.2018 р. № 121-ос ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу культури РДА з 26.12.2018 р.

16.05.2019 р. перший заступник голови Олешківської РДА ОСОБА_3 розпорядженням № 21-ос звільнила ОСОБА_1 з посади з 20.05.2019 р. згідно п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення з виплатою компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки - 23 календарні дні за період роботи з 24.08.2018 р. по 20.05.2019 р. та 9 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років, а також заробітної плати за фактично відпрацьований час.

Розпорядженням першого заступника голови Олешківської РДА Свистухіної В.М. від 20.05.2019 р. № 23-ос внесені зміни до розпорядження від 16.05.2019 р. № 21-ос в частині дати звільнення позивача, а саме: звільнити ОСОБА_1 у перший день виходу на роботу.

Ці розпорядження були оскаржені ОСОБА_1 до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019р. у справі №540/1185/19, у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання розпоряджень від 20.05.2019р. № 23-ос та від 16.05.2019р. № 21-ос протиправними і їх скасування було відмовлено.

Згідно висновків судів по справі №540/1185/19, у період з 20.05.2019р. по 27.05.2019р. включно ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Херсонської обласної ради "Обласний кардіологічний диспансер м.Херсона", після припинення лікування позивача відповідач не видав розпорядчого документу, яким би припинив державну службу ОСОБА_1 , оскільки вона не повідомила про день закінчення лікування та не з`являється на робочому місці, невиходу позивача на роботу у період з 28.05.2019р. і фактично по 31.07.2019р. (день ухвалення рішення суду), а також того, що у зв`язку із невиходом на роботу трудові відносини із позивачем не припинились і вона продовжує обіймати посаду начальника відділу культури Олешківської РДА.

Розпорядженням голови Олешківської РДА від 27.03.2020р. №16-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », за результатами дисциплінарного провадження ОСОБА_1 начальника відділу культури Олешківської РДА звільнено з 27.03.2020р. згідно частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» за вчинення систематичного дисциплінарного проступку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 р. у справі №540/918/20, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 27 березня 2020 року №16-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно висновків судів по справі №540/918/20, розпорядження від 16.05.2019р. № 21-ос та від 20.05.2019р. №23-ос, якими ОСОБА_1 звільнено з посади з дати першого дня виходу на роботу за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, наразі є чинними, ніким не скасовані, піддані судовому контролю і змін до них не внесено. За висновками судів, прийняття розпорядження про звільнення працівника з інших підстав, при наявності чинних розпоряджень про звільнення позивачки на підставі п.3 ч.1 ст. 84 ЗУ «Про державну службу», не передбачено жодним нормативним актом, а тому є протиправним.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді даного позову суд має повторно дослідити і встановити наявність/відсутність ознак протиправності у розпорядженнях відповідача від 16.05.2019р. №21-ос, від 20.05.2019р. №23-ос, підстав для їх видання, що вже було здійснено при розгляді справи №540/1185/19. Таким чином, за висновками суду першої інстанції, з наведеного убачається наявність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав рішення суду, що набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, дослідивши зміст позовної заяви ОСОБА_1 у межах даної справи, та доводи позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 , відображені у судових рішеннях в межах справи №540/1185/19, колегія суддів вважає, що підстави позову у вказаних справах є ідентичними.

Так, і у межах даної справи, і у межах справи №540/1185/19 в обґрунтування позивач посилається на недотримання строків притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Дійсно, суди у справі № 540/1185/19 не надали оцінку спірним розпорядженням від 16.05.2019 року № 21-ос та від 20.05.2019 року № 23-ос в частині підстав їх прийняття, водночас у разі незгоди із вказаними рішеннями, позивач мала можливість оскаржити їх у касаційному порядку, проте цим правом не скористалась.

Колегія суддів наголошує, що судами у справі №540/918/20 оцінювалась правомірність розпорядження голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 27 березня 2020 року №16-ос, при цьому вказані висновки у розумінні процесуального закону не представляються собою нові підстави позову, оскільки фактичні обставини справи у частині, що стосується розпоряджень Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 16.05.2019р. № 21- ос від 20.05.2019р. № 23-ос не змінились.

Щодо доводів апелянта, що рішенням судів у справі №540/918/20 констатовано факт звільнення позивача саме за розпорядженнями від 16.05.2019 року, колегія суддів вважає такі доводи помилковими, оскільки вказаний факт було встановлено у межах справи №540/1185/19.

Відповідно до статті 8 Конституції України пункту 1 частини третьої статті 2, частини першої статті 6 КАС України визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

У низці своїх рішень ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного із істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Суд під час прийняття даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що в межах даної справи вбачається наявність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав рішення суду, що набрало законної сили, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва