Справа № 580/614/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/614/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року (розглянута в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 09 квітня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружний адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити передбачену ст.136 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату передбаченої ст.136 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу за період роботи з 05.11.2019 до 04.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з використанням частини основної щорічної відпустки за період з 05.11.2019 до 04.11.2020 відповідно до наказу голови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.12.2020 №58-О «Про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 » відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення. Проте відповідач листом відмовив у зв`язку з отриманням її за минулий рік, що не відповідає вимогам закону.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 передбаченої ст.136 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу за відпустку за період роботи з 05.11.2019 до 04.11.2020.

Зобов`язано Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (18015, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Гоголя, будинок 316; ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) передбачену ст.136 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу за його відпустку за період роботи з 05.11.2019 до 04.11.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року відкрито та призначено справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 29 липня 2021 року.

Предметом дослідження в ході судового розгляду вище зазначеної апеляційної скарги є виплата грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 .

У зв`язку із зазначеним вище, під час розгляду колегією суддів справи виникла необхідність у розгляді справи у відкритому судовому засіданні.

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, у судове засідання на 09 вересня 2021 року о 10 год. 20 хв.

Також, під час розгляду колегією суддів справи виникла необхідність у витребуванні додаткових матеріалів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області та Катеринопільський районний суд Черкаської області, надати додаткові матеріали до справи, а саме підтвердження: Чи була економія коштів на рахунку фонду оплати праці Катеринопільського районного суду черкаської області станом на 01.01.2021 року по виплаті матеріальної допомоги ОСОБА_1 без утисків для інших працівників? Визначено строк виконання ухвали до 01 вересня 2021 року та зупинено провадження у справі за розглядом апеляційної скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, до отримання інформації від Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Катеринопільського районного суду Черкаської області.

18 серпня 2021 року на електронну адресу та 25 серпня 2021 року на поштову адресу Шостого апеляційного адміністративного суду Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області направлено клопотання на виконання ухвали Шостого ААс від 27 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Перевіривши матеріали справи, керуючись ст.237 КАС України, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, поновити та призначити до розгляду у судовому засіданні на 09 вересня 2021 року на 10 год. 20 год.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що Указом Президента України від 23.10.2009 №856/2009 позивача призначено на посаду судді Катеринопільського районного суду строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від 21.05.2015 його обрано суддею безстроково.

Станом на 10.02.2021 позивач перебуває на посаді голови Катеринопільського районного суду Черкаської області.

27.01.2020 №7-В позивач видав наказ №7-В про своє використання невідбутої частини щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 05.11.2018 до 04.11.2019, терміном 16 робочих днів (22 календарних дні), з 10.02.2020 до 02.03.2020 включно та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Даними розрахункового листа за лютий 2020 року підтверджується, що позивачу нарахована допомога на оздоровлення у сумі 63060,00грн.

01.12.2020 позивач видав наказ №40-В про надання собі частини щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 05.11.2019 до 04.11.2020, терміном 14 робочих (22 календарних) днів, починаючи з 14.12.2020 до 04.01.2021 включно. На його підставі видав наказ від 01.12.2020 №58-О, яким передбачено у зв`язку з використанням частини щорічної основної відпустки за період з 05.11.2019 до 04.11.2020 виплатити допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідач листом від 11.12.2020 №04-2090/20 повідомив, що під час планування видатків на оплату праці використовується поняття бюджетного періоду, що становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року (ст.3 Бюджетного кодексу). Оскільки виплата допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки є соціальною гарантією, закріпленою на законодавчому рівні, обсяг коштів, необхідний на її виплату в обов`язковому порядку враховується під час складання бюджетного запиту. На виконання Бюджетного кодексу України бюджетний запит складається на початок року, що передує плановому. Враховуючи те, що позивачу відповідно до п.2 наказу від 27.01.2020 №7-В у лютому 2020 року нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, позивачем реалізовано право, як працівника, на отримання допомоги на оздоровлення, яка є гарантованою державною виплатою один раз на рік.

Тому відповідач повернув згаданий наказ №58-О без виконання.

Відповідно до табелю обліку робочого часу в Катеринопільському районному суді Черкаської області: від 17.04.2020 за період з 01.04.2020 до 30.04.2020 позивач фактично відпрацював 16 днів, 5 днів перебував на лікарняному; від 20.05.2020 за період з 01.05.2020 до 31.05.2020 відпрацовав - 10 днів, 11 днів перебував на лікарняному; від 19.06.2020 за період з 01.06.2020 до 30.06.2020 позивач 30 днів перебував на лікарняному; від 20.07.2020 за період з 01.07.2020 до 31.07.2020 позивач 31 день перебував на лікарняному; від 22.09.2020 за період з 01.09.2020 до 30.09.2020 відпрацював - 15 днів, 9 днів перебував на лікарняному; від 20.10.2020 за період з 01.10.2020 до 31.10.2020 позивач 31 днень перебував на лікарняному; від 24.12.2020 за період з 01.11.2020 до 30.11.2020 позивач 30 днів перебував на лікарняному.

Згідно із табелем обліку використання робочого часу в Катеринопільському районному суді Черкаської області:

в період з 01.12.2020 до 31.12.2020 позивач фактично відпрацював 9 днів, у відпустці перебував 18 днів;

в період з 01.01.2021 до 31.01.2021 позивач фактично відпрацював 18 днів, у відпустці перебував 4 дні.

Не отримавши матеріальної допомоги на оздоровлення, передбаченої наказом №58-О, позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Згідно ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про відпустки», щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки мас бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Наведене кореспондується з положеннями ч.ч. 6, 7 ст. 79 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Положення про порядок планування, надання відпусток, матеріальної допомоги та визначення потреб у санаторно- курортному лікуванні суддів місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, погодженого рішенням Ради суддів України від 17.03.2005 року №8, з метою забезпечення фінансової дисципліни голови апеляційних та місцевих судів видають накази про надання щорічних відпусток відповідно до затверджених графіків відпусток, а також накази про надання допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань щодо себе, перших заступників, заступників голів, суддів та працівників апарату цих судів. Виплата допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань головам, першим заступникам голів, заступникам голів, суддям та працівникам апарату апеляційних і місцевих судів здійснюється на підставі отриманих з відповідних територіальних управлінь або Державної судової адміністрації України на початку року дозволів та у межах коштів, передбачених на утримання відповідних судів у поточному році.

Згідно ст. 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

За змістом ч.1, ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 12 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 11 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ» затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228, головний розпорядник, керуючись відповідними вказівками Мінфіну, Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим, місцевих фінансових органів щодо складання проектів відповідних бюджетів на наступний рік: встановлюють для розпорядників нижчого рівня граничні обсяги видатків бюджету, розробляє і повідомляє розпорядникам нижчого рівня інші показники, яких вони повинні додержуватися відповідно до законодавства і які необхідні для правильного визначення видатків бюджету.

Отже, під час планування видатків на оплату праці використовується поняття бюджетного періоду, що становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Аналізуючи положення наведених норм права, колегія суддів зазначає, що виплата матеріальної допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки є соціальною гарантією, закріпленою на законодавчому рівні. Тому, обсяг коштів, необхідний на її виплату, в обов`язковому порядку враховується при складанні бюджетного запиту. Проте, на виконання вимог Бюджетного кодексу України, бюджетний запит складається на початку року, що передує плановому.

При підготовці бюджетного запиту та подальшого затвердження кошторису враховується виплата однієї допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки судді на відповідний рік, відповідно до ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Тобто, матеріальна допомога для оздоровлення видається до відпустки або його частини незалежно від того, за який він період. За своєю суттю - матеріальна допомога не прив`язана до конкретного періоду відпустки, а саме до бюджетного періоду і виплачується за заявою.

Таким чином, виплата допомоги на оздоровлення суддям та працівникам апаратів судів здійснюється з бюджету один раз на рік незважаючи на займану посаду

Також необхідно вказати, що листом Мінсоцполітики України від 19.09.17 № 2416/0/101-17 «Щодо грошової допомоги «на оздоровлення», роз`яснено, що під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога для оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної відпустки за відповідний робочий рік. Грошову допомогу не можна ділити на частини, і вона виплачується один раз на рік однією сумою під час надання будь-якої з частин щорічної відпустки. Якщо працівник не використав минулорічну відпустку і, відповідно, йому не виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, її можливо здійснювати, але тільки за рахунок економії фонду оплати праці та без утисків для інших працівників. Подією, у зв`язку з якою призначається матеріальна допомога на оздоровлення, є щорічна основна відпустка та підставою нарахування допомоги - є заява та наказ.

Крім цього, листом Мінсоцполітики України від 23.12.2016 № 1791/0/10!- 16/281 «Щодо виплати грошової допомоги до щорічної основної оплачуваної відпустки держслужбовцю», також роз`яснено, що під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога для оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної відпустки за відповідний робочий рік. Тобто, незалежно від того, чи змінив державний службовець місце роботи, він має право на отримання такої допомоги лише один раз.

Враховуючи те, що позивачу у лютому 2020 року нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення згідно до наказу голови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.01.2020 року № 7-В «Про надання відпустки Баранову О.І.», позивачем реалізоване право як працівника на отримання допомоги на оздоровлення, яка є гарантованою державою виплатою один раз на рік під час надання щорічної відпустки за відповідний робочий рік.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що виплата матеріальної допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки с соціальною гарантією, закріпленою на законодавчому рівні. Тому, обсяг коштів, необхідний на її виплату, в обов`язковому порядку враховується при складанні бюджетного запиту. Проте, на виконання вимог Бюджетного кодексу України, бюджетний запит складається на початку року, що передує плановому. Матеріальна допомога для оздоровлення видається до відпустки або її частини незалежно від того, за який вона період. За своєю суттю матеріальна допомога прив`язана до бюджетного періоду, а не до конкретного періоду відпустки. Оскільки виплата допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки судді за різні періоди (роки) роботи декілька разів протягом одного бюджетного року у кошторисі не передбачено, суди дійшли обґрунтованого висновку про можливість виплати такої допомоги до щорічної відпустки лише один раз на рік.

Аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного суду від 04.03.2020 у справі №813/2559/18.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Слід також зазначити, що згідно зі ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів (включаючи порядок та умови надання субвенцій); бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання ухвали Шостого ААС від 27 липня 2021 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області направлено клопотання відповідно до якого зазначеного, що відповідно до кошторису на 2020 рік для виплати заробітної плати працівникам Катеринопільського районного суду Черкаської області було передбачено 3 618 554, 33 грн., вказано, що дана сума вся фактично виплачена працівникам Катеринопільського районного суду Черкаської області у 2020 році.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області не мало підстав для виконання наказу голови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.012.2020 року № 58-0 «Про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 », оскільки не було економії грошових коштів.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 237, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - задоволити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль