Справа № 420/12794/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12794/20
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними та дискримінаційними рішення Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року; дії Головного управління Пенсійного фонду України в частині відмови у виплаті йому пенсії з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018 року; бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії за період з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити недоотриману пенсію за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року позов було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15 серпня 1997 року позивачу призначено пенсію за віком, що підтверджується його пенсійним посвідченням від 29 серпня 1997 року.

17 листопада 2000 року позивач виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

22 червня 2018 року уповноважений представник позивача звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо поновлення виплати раніше призначеної пенсії, в якій просив поновити виплату пенсії за вислугою років, нарахувавши її розмір у відповідності з діючим на час відновлення законодавством. До заяви було додано оригінал особистої заяви позивача про поновлення пенсії за віком, яка засвідчена нотаріально та апостильована.

Листом від 02 липня 2018 року Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повідомило представника ОСОБА_1 про те, що позивач на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не перебував і пенсія відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» головним управлінням не виплачувалось, тому розглянути питання поновлення виплати йому пенсії не має можливості.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками та зазначає таке.

Як було зазначено вище, звертаючись з даним позовом в листопаді 2020 року, ОСОБА_1 просив визнати протиправними та дискримінаційними рішення Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року; дії Головного управління Пенсійного фонду України в частині відмови у виплаті йому з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018; бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії за період з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити недоотриману пенсію за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Разом з тим, матеріали справи містять копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №420/28/19 (набрало законної сили 08 жовтня 2019 року), з якого вбачається, що звертаючись по вказаній справі ОСОБА_1 просив про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії №10392/02 від 02 липня 2018 року, визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення його пенсії, зобов`язання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за вислугою років з 07 жовтня 2009 року з її одночасним перерахунком, відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

З аналізу вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №420/28/19 вбачається, що судом було розглянуто всі вказані вимоги по суті.

Так, суд в мотивувальній частині зазначив: «В решті позовних вимог в частині зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії за вислугою років та провести її виплату з 07 жовтня 2009 року слід відмовити», «Таким чином, з аналізу вище приведених норм матеріального права вбачається, що чинним законодавством України не передбачено проведення індексації, компенсації сум виплат, що здійснюються у разі вирішення спору щодо порядку та розміру їх нарахування органом яким призначаються пенсії та проводиться їх виплата».

Крім цього, за результатом судового розгляду по вказаній справі суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області №10392/02 від 02 липня 2018 року про відмову у поновленні пенсії; зобов`язав Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за віком на підставі документів, що додані до заяви, з дати його звернення, а саме з 22 червня 2018 року. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Звертаючись з даним позовом до суду фактично з частково аналогічними вимогами, позивач посилався на те, що частина позовних вимог щодо виплати пенсії 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року у справі №420/28/19 була залишена без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи позивача, оскільки такі обставини не відповідають дійсності, справа не містить, а позивачем не надано жодних підтверджень щодо залишення без розгляду вказаних вимог, такої інформації не містить і Єдиний державний реєстр судових рішень, водночас, як зазначалось, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №420/28/19 було розглянуто по суті всі заявлені вимоги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.4 ч.1 ст.238 КАС України).

Отже, враховуючи, що стосовно заявлених ОСОБА_1 в листопаді 2020 року по даній справі позовних вимог стосовно того самого відповідача вже є рішення суду (окрім частково вимог щодо компенсації втрати частини доходів, про що нижче), що набрало законної сили, а саме: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №420/28/19, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі, окрім частини позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з виплатою недоотриманої пенсії щодо періоду часу з 10 липня 2019 року (дата винесення рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/28/19) по день розгляду даної справи.

Стосовно вказаної частини вимог суд зазначає, що відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

З аналізу наведеного вбачається, що компенсація громадянам втрати частини доходів є похідною виплатою, що передбачена при не виплаті відповідного доходу.

Колегія суддів зазначає, що оскільки в судовому порядку вже було вирішено як питання щодо вплати доходу (від якого спірна виплата є похідною), так і виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період по 10 липня 2019 року (рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №420/28/19 було відмовлено у вказаній виплаті компенсації), колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для проведення виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період після 10 липня 2019 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи частково помилково застосовані норми процесуального права, а тому, відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями: 238, 309, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року скасувати в частині визнання протиправними та дискримінаційними рішення Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року; дій Головного управління Пенсійного фонду України в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018 року; бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України щодо не виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 07 жовтня 2009 по 22 червня 2018 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити недоотриману пенсію за період з 07 жовтня 2009 року по 22 червня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації, а також нарахування компенсації втрати частини доходів за період з 07 жовтня 2009 року по 10 липня 2019 року. Прийняти у вказаній частині постанову, якою провадження закрити.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.