Справа № 420/10608/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» (проспект Миру, 5-Р, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» до Державної податкової служби України (далі ДПСУ), Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія ГУ ДПС), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №2721246/39812437 від 01.06.2021;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 25.05.2021p. №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію.

Позивач зазначив, що ним було складено податкову накладну №2 від 25.05.2021р. та направлено 26.05.2021р. на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно квитанції від 26.05.2021р., документ прийнято, реєстрація зупинена. Платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платників податку.

26.05.2021р. ним надано пояснення №10 до податкової накладної №2 від 25.05.2021р. з копіями первинних документів щодо реальності виконання будівельних робіт контрагенту ТОВ «Бурові технології+», проте Рішенням Комісії ГУ ДПС і № 2721246/39812437 від 01.06.2021р. відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 25.05.2021р. у зв`язку із «ненаданням копій первинних документів постачання/придбання товарів/послуг,зберігання, транспортування навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів, у тому числі рахунків-фактури, інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Документи, які не надано, не підкреслено (як того вимагає форма рішення).

Позивач вказує, що ним рішення було оскаржено в адміністративному порядку до Комісії ДПС України, проте рішенням від 08.06.2021 року скарга залишена без задоволення

Позивач звертає увагу на те, що раніше 01.04.2021р. Комісія ГУ ДПС прийняла рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідно до яких визначено відповідність платника податку критеріям ризиковості на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Вказане рішення «ЕВРОТРАНССТРОЙ» оскаржило до суду. Справа №420/6149/21 перебуває в провадженні судді Бойко О.Я.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним в межах своєї господарської діяльності укладений договір підряду №1 від 19.11.2018р. з ТОВ «Бурові технології+» (замовник) підготовчих та будівельно-монтажних робіт з облаштування дитячо-оздоровчого майданчику для дітей різного віку (улаштування дитячого та спортивного майданчиків) за адресою: м.Одеса, Приморський район, пляж «Аркадія», 1 (один) та пляж Аркадія, 3 (три).

Згідно з умовами Договору підряду, підрядник виставив замовнику рахунок на оплату №27 від 28.04.2020р. на чергову суму авансу 80 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 333,33 грн.

Платіжним дорученням № 777 від 25.05.2021р. рахунок замовником було оплачено, у зв`язку із чим позивачем було складено податкову накладну №2 від 25.05.2021р. та направлено 26.05.2021р. на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте у реєстрації було відмовлено.

Позивач вказує, що до цього ним в межах виконання договору підряду №1 від 19.11.2018р були підписані акти виконаних робіт на суму 415 733,86 грн., 32 713,29 грн, 208891,59 грн. Відповідні податкові накладні було зареєстровано відповідачем.

На думку позивача таки дії контролюючого органу суперечить нормам та принципам закону і є неприпустимим.

Згідно з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 №К/9901/20440/19 (справа №826/8693/18) та від 22.04.2019 №К/9901/1137/19 (справа №2040/5445/18) аналіз норм Порядку №1246 щодо подання, перевірки та реєстрації податкових накладних дає підстави для висновку, що податковим законодавством чітко визначений порядок та механізм складання, підписання, надіслання, прийняття та реєстрації податкових накладних. При цьому наявність повноважень контролюючого органу на здійснення перевірок податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах даної категорії, але не єдина. Надання такому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Таким чином, первинним об`єктом дослідження мають бути обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації ПН та приймали Рішення про відмову у її реєстрації, адже саме зупинення реєстрації ПН первинно порушує права платника податків і саме підстави такого зупинення, його законність, повинні бути предметом дослідження у подібних спорах. Тобто, вирішуючи питання щодо законності рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних, суд зобов`язаний надати оцінку рішенню (діям) щодо зупинення їх реєстрації в ЄРПН, які за своїм змістом є передумовою для прийняття Комісією рішення.

Законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі. Так, реєстрації/відмови в реєстрації ПН/РК передує складання та направлення платником податку ПН/РК для реєстрації в ЄРПН, потім їх перевірка комісією регіонального рівня щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації, надалі у разі невідповідності ПН/РК жодній з ознак безумовної реєстрації перевіряється безпосередньо сам платник податку, яким подано ПН/РК для реєстрації в ЄРПН, щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку та показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, тобто здійснюється моніторинг платника податку, а також моніторинг ПН/РК - шляхом їх перевірки щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Як вбачається з квитанції від 26.05.2021р., реєстрація ПН №92 від 25.05.2021р. зупинена із причин відповідності платника податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, вимогам п.8 критеріїв ризиковості платника податку. Також вказана пропозиція щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

У квитанції № від 26.05.2021р. не зазначено переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а лише запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії таких документів, адже перелік таких документів насамперед повинен бути конкретизованим та чітким.

Дотримання вимоги чіткості і недвозначності щодо інформації, яка зазначена у Квитанції, є особливо важливим з огляду на наслідки недотримання платником податків вимог щодо надання повного переліку документів як підстави для прийняття комісією контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації ПН у ЄРПН.

З огляду на вищевикладене, відсутність розшифрування податкової інформації, покладеної в основу зупинення реєстрації ПН в ЄРПН та формуванні квитанції № від 26.05.2021р., підтверджує її невідповідність вимогам обґрунтованості та вмотивованості, та є доказом того, що рішення №2721246/39812437 від 01.06.2021р. прийнято з порушенням вимог, визначених Порядком №9520, а також створює умови, за яких позивач фактично потрапляє у стан правової невизначеності, оскільки позивачу не відомо, які документи необхідно подати для виключення підприємства з переліку ризикових платників податків та розгляду питання про реєстрацію ПН.

Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.

Вказані недоліки квитанції №, окрім того, що характеризують рішення № 2721246/39812437 від 01.06.2021р., як необґрунтоване, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих, на думку контролюючого органу, ризиків.

Попри це, позивач намагався виконати вимоги щодо подання документів та на виконання зазначеної у квитанції № пропозиції контролюючого органу щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, позивачем подані Пояснення №10 від 26.05.2021р. стосовно підстав, які зумовили необхідність виписати та зареєструвати ПН, а також зазначались операції, які виконувалися, тобто обставини підтвердження реальності господарської

операції, за якою виписано податкову накладну.

Посилання податкового органу в оскаржуваному рішенні №2721246/39812437 від 01.06.2021 року на ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складського обліку, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (у т.ч. рахунків-фактур), є безпідставними, оскільки позивачем разом із поданими письмовими поясненнями надано ряд доказів - документи, які наявні у нього та підтверджували реальність господарських операції щодо реалізації позивачем виконання робіт на замовлення ТОВ «Бурові технології +», які контролюючим органом не враховані.

Оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Проте оскаржуване рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних

Також позивач просить скасувати оскаржуване рішення та з метою захисту його прав у повному обсязі та ефективно у відповідності до п.19 Порядку №1246 зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 25.05.2021року.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідачів ГУ ДПС, ДПС надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник навів зміст нормативних актів щодо спірних правовідносин, обставини справи та зазначив, що на його думку належним способом захисту прав позивача буде є зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позові та звернув увагу на те, що доводі викладені у позові відповідачем у відзиві не спростовані.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» є юридичною особою, утворено 02.06.2015року, є платником податків, у тому числі податку на додану вартість.

Підприємство вчасно подає податкові декларації та інші документи обов`язкової звітності, об`єктивно відображаючи в них показники своєї господарської діяльності, а також вчасно і в повному обсязі сплачує податки та інші обов`язкові платежі до бюджетів та державних цільових фондів.

Одними із профільних видів діяльності позивача є КВЕД 41.20 «Будівництво житлових і нежитлових будівель» та 43.12 «Підготовчі роботи на будівельному майданчику». ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» для виконання має відповідну Ліцензію Серія ФУ №641238, в якій вказано перелік та види робіт, дозволенних для виконання. Крім того,ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» 03.06. 2020 року отримало Сертифікат на систему управління якістю стосовно виробництва продукції (надання послуг), також має Дозвіл №202.20.51 для виконання робіт за допомогою механічних підіймачів та будівельних підйомників, зведення, монтаж і демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин, газополум`яні роботи. 10.10.2019 року отримано Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Для виконання робіт позивач використовує власні трудові ресурси, має складськи приміщення, орендований транспорт та механізми.

В межах своєї господарської діяльності укладений договір підряду №1 від 19.11.2018р. з ТОВ «Бурові технології+» (замовник) підготовчих та будівельно-монтажних робіт з облаштування дитячо-оздоровчого майданчику для дітей різного віку (улаштування дитячого та спортивного майданчиків) за адресою: м.Одеса, Приморський район, пляж «Аркадія», 1 (один) та пляж Аркадія, 3 (три). Згідно ст.2 Договору підряду, договірна ціна робіт, що виконуються за цим Договором, визначена на підставі твердого кошторису (додаток № 1 до Договору) та складає 1 661 853,68 грн., в т.ч. ПДВ 276 975,61грн. Після підписання Договору замовник перераховує підряднику авансовий платіж у сумі 400 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 66 666,66 грн.

З метою виконання робіт за Договором підряду позивач придбав матеріали, зокрема бетон (що підтверджується видатковою накладною № 1271 від 10.09.2019, ТТН № 23767 від 10.09.2019, ТТН № 23766 від 10.09.2019), щебінь (що підтверджується видатковою накладною №499 від 27.09.2019, ТТН №4999 від 27.09.2019, видатковою накладною №5000 від 30.09.2019, ТТН № 5000 від 30.09.2019), прожектор світодіодний (що підтверджується видатковою накладною №2699 від 13.12.2019).

Роботи позивачем згідно з Договором підряду частково було виконано, що підтверджується підписаними сторонами Актами виконаних робіт на суму 415 733,86 грн, 32 713,29 грн, 208891,59 грн. Відповідні податкові накладні було зареєстровано відповідачем.

Згідно з умовами Договору підряду, підрядник виставив замовнику рахунок на оплату №27 від 28.04.2020р. на чергову суму авансу 80 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 13 333,33 грн.

Платіжним дорученням №777 від 25.05.2021р. рахунок замовником було оплачено, у зв`язку із чим позивачем було складено податкову накладну №2 від 25.05.2021року (а.с.26). та направлено 26.05.2021р. на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до квитанції від 26.05.2021 року документ доставлено до центрального рівня ДПС. Документ прийнято. Реєстрація зупинена з підстав відповідності платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів (а.с.27).

Позивачем направлено повідомлення №10 від 26.05.2021 року про подання пояснень та копії документів (а.с.28-32).

Проте Комісія ГУ ДПС прийняла рішення №2721246/39812437 від 01.06.2021 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №2 від 25.05.2021р у з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні ( а.с.33).

Позивач не погоджуючись з даним рішенням подав скаргу до Комісії ДПС, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 25.06.2021 р. №29654/41254810/2 про залишення скарги без задоволення та рішення Комісії ГУ ДПС без змін (а.с.35-40).

Позивач вважаючи рішення Комісії ГУ ДПС №2721246/39812437 від 01.06.2021 протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформована 25.05.2021 року податкову накладну №2 на суму 66666,67грн, сума ПДВ 13333,33 грн та засобами телекомунікаційного зв`язку подав її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте позивач отримав квитанцію від 26.05.2021 року - Документ прийнято. Реєстрація зупинена з підстав відповідності позивача п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів.

Позивачем направлено повідомлення №10 від 26.05.2021 року про подання пояснень та копії документів.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 Порядку №1165, У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Тобто згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи може надати до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі як ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Посилання представника відповідачів, що рішення відповідає встановленим п.10,11.Порядку №1165 вимогам до квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної суд оцінює критично та вважає обґрунтованими доводи позивача, що Комісія як суб`єкт владних повноважень повинна вказувати конкретний перелік необхідних їй документів для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено, що реєстрація податкової накладної позивача була зупинена з пропозицією надання додаткових документів без визначення його переліку, що неможливо вважати мотивованою вимогою контролюючого органу. Оскільки така вимога є передумовою подальшого дослідження наданих документів та прийняття рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкових накладних, дослідження наданих документів та прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних з підстав неповноти надання документів не є правомірними. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних підлягають задоволенню.

Позивач зазначив, що він надав необхідні документи, які на його думку є достатніми для реєстрації розрахунку корегування та підтверджують реальність господарської діяльності позивача, у тому числі господарської операції за здійсненням якої поданий розрахунок корегування податкової накладної.

Копії документів, які були надані до Комісії на підтвердження здійснення господарської операції, надані до позову та досліджені судом. Вказані документи відповідають вимога гам законодавства щодо їх складання, що не спростовується у відзиві на позов.

Представник відповідача у відзиві зауважив, що позивачем не були надані в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій також жодного бухгалтерського документа, зокрема оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків, які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства .

Суд критично оцінює вказані доводи представника відповідача з огляду на те, що у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку корегування ПН не наведено будь-якого переліку документів, які позивачу необхідно надати. Крім того, представник як суб`єкт владних повноважень, якій повинен довести правомірність прийнятого рішення, не навів жодного доводу щодо невідповідності наданих документів вимогам законодавства, а також мотивів, з яких вони не підтверджують здійснення господарської операції.

Не спроможним суд вважає посилання представника відповідача, що в квитанції про зупинення податкової накладної зазначається лише пропозиція надати документи у підтвердження операція, а обов`язком довести реальність операції и підтвердити їх документами лежить на платнику податків.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд вважає, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Крім того, в постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Оскільки відповідач-2 у рішенні від 28 грудня 2017 року №495390/23216458, продублював норму Постанови № 190, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, Суд дійшов висновку, що Державна фіскальна служба України прийняла невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

На думку суду, вказаний правовий висновок Верховного Суду підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивача.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надалі жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Зупинення податкової накладної відбулось з підстав встановлених Порядком, тобто наявності на той час чинного рішення Комісії ГУ ДПС про віднесення платника податків до ризикових.

Проте факт зупинення податкової накладної не позбавляє контролюючий орган діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, зокрема при зупиненні податкової накладної у рішенні визначити перелік документів, як і платнику податків необхідно надати для реєстрації податкової накладної.

Факт зупинення реєстрації податкових накладних та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.

Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції, тому суд дійшов висновку, що його позовні вимоги є обґрунтованими.

Не зазначення документів в квитанції про зупинення розрахунку корегування ПН, які необхідно подати платнику податків для його реєстрації, не зазначення конкретного переліку документів, які не були надані та стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації ПН, позбавили платника податків у встановленому законодавством порядку надати ці документи, навести свої аргументи. На думку самого позивача він надав достатні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції та підтверджують наявність підстав для реєстрації розрахунку корегування податкової накладної.

Також суд дійшов до висновку про задоволення вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати податкову накладну №2 від 25.05.2021 в ЄРПН датою подання для реєстрації в ЄРПН .

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкової накладної в ЄРПН датою її подання.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів, що вимоги в частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну є передчасними,. Оскільки судом досліджені рішення та підстави для його прийняття.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У даній справі суд дослідивши документи, які були надані позивачем на підтвердження правомірності складення податкової накладної №2, суд дійшов висновки, що вони є достатніми для реєстрації податкової накладної.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» (проспект Миру, 5-Р, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ), Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2721246/39812437 від 01.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 25.05.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» №2 від 25.05.2021року датою її подання.

Стягнути на користь Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва