Справа № 200/7550/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 р. Справа№200/7550/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з невиплати страхових виплат ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_1 з 17.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, та з 31.03.2015 року перебував на обліку як отримувач страхових виплат в Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З листа відповідача № 25.01-031/1746 від 09.06.2021 року позивачу стало відомо, що страхові виплати з 17.03.2016 року були припиненні у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Посилаючись на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому страхових виплат, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У поданому до суду відзиві на адміністративний позов, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративно суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З березня 2015 року по 16 березня 2016 року позивач перебував на обліку в Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, на підставі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районну проведення антитерористичної операції від 17.03.2015 року № 1426/42805 відповідно до постанов Краматорського відділення від 12.05.2015 року № 0536/13743/13743/10 та від 24.09.2015 року № 0536/13743/13743/11. З 17.03.2016 року виплату щомісячних страхових виплат позивачу припинену у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО та зняття з обліку справи потерпілого згідно постанови від 18.03.2016 року № 0536/13743/14.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у справі. Також, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, серія: НОМЕР_1 (а. с. 16-19).

Згідно із довідками МСЕК, Серія: 2-20Ш № 0089953 та Серія: 2-20ЛИ № 0089953, позивачу ОСОБА_1 , 27.12.2004 року встановлена ІІІ група інвалідності та встановлена стійка втрата працездатності 45% безстроково безстроково (а. с. 43, 44).

Сторонами не заперечується, та не є спірною обставиною у справі, що позивач, як внутрішньо переміщена особа, перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у період з березня 2015 року по 16 березня 2016 року у Краматорському міському відділенні управління Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Згідно із постановою відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську від 18 березня 2016 року № 0536/13743/13743/12, Про припинення щомісячної страхової виплати, потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 27 грудня 2004 року, має застрахований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 01 вересня 2004 року.

Відповідно до ст. 46 Закону України від 23.09.1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», постановлено:

1. Припинити виплату гр. ОСОБА_1 номер справи 13743, номер випадку 13743, щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) в розмірі 1298,10 грн.

Причина припинення: У зв`язку із зняттям з обліку справи потерпілого. Причина зняття: Закінчення терміну дії довідки (ВПО).

Виплату припинити з 17 березня 2016 року (а. с. 61).

Згідно із постановою відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську від 18 березня 2016 року № 0536/13743/14, Про зняття з обліку потерпілого, потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 27 грудня 2004 року.

Постановлено:

1. Зняти з обліку справу потерпілого ОСОБА_1 номер справи 13743. Причина зняття: закінчення дії довідки (ВПО). Дата зняття з обліку справи 16 березня 2016 року.

2. Припинити всі страхові виплати по справі з 17 березня 2016 року (а. с. 61 з. б.)

На адвокатський запит представника позивача, 09 червня 2021 року за вих. № 25.01-03.1/1746 відповідачем була надана відповідь, в якій зазначено, що з березня 2015 року по 16 березня 2016 року позивач перебував на обліку в Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, на підставі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районну проведення антитерористичної операції від 17.03.2015 року № 1426/42805 відповідно до постанов Краматорського відділення від 12.05.2015 року № 0536/13743/13743/10 та від 24.09.2015 року № 0536/13743/13743/11. З 17.03.2016 року виплату щомісячних страхових виплат позивачу припинену у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО та зняття з обліку справи потерпілого згідно постанови від 18.03.2016 року № 0536/13743/14 (а. с. 8-9).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Щодо строку звернення до суду позивача з даним позовом, суд зазначає наступне. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 13 липня 2021 року, суд вирішив питання щодо поновлення строку звернення позивачу до суду з даним позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає 4 (далі - Закон № 1105-XIV, Закон України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування»).

Розділом V Закону № 1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Статтею 36 Закону №1105-XIVвизначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV).

Як встановлено судом відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серія 2-20ЛИ № 0089953 від 27 грудня 2014 року позивачеві встановлена стійка втрата працездатності 45% безстроково (а. с. 43-44).

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Отже, страхові виплати, призначені позивачу у зв`язку із втратою працездатності внаслідок трудового каліцтва, мали сплачуватись останньому безстроково.

Згідно п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII, Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб») внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. […]. Особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону №1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Суд зазначає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти його права на отримання страхових виплат. Отримання позивачем страхових виплат не може фактично ставитись в залежність від місця проживання особи, прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати заборгованості.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини «Пічкур проти України» виплата соціальних платежів сама по собі не може ставити осіб, які проживають у різних країнах, у відносно схоже становище, оскільки будь-яка система соціального забезпечення, включаючи пенсійне забезпечення, у першу чергу створена для забезпечення певних мінімальних стандартів рівня життя осіб, що проживають у відповідній країні, та обслуговування їхніх потреб. Більше того, важко зробити якесь правильне порівняння між пенсіонерами, що проживають у відповідній країні, та тими, які проживають в іншому місці, через низку економічних та соціальних відмінностей, що застосовуються залежно від країни.

Практикою Суду встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За приписами ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як встановлено судом, постановою Краматорським міським відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18 березня 2016 року № 0536/13743/13743/12 позивачу припинено виплату щомісячних страхових сум з 17 березня 2016 року; нормативна підстава припинення: п. 6 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», фактична підстава - закінчення терміну дії довідки ВПО та постановою від 18 березня 2016 року № 0536/13743/14 позивача знято з обліку з 16 березня 2016 року, причина зняття: закінчення дії довідки ВПО (а. с. 61, 61 з. б.).

Беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи, а також практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що постанови Краматорського міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18 березня 2016 року № 0536/13743/13743/12 та № 0536/13743/14 - є протиправними.

Також суд зауважує, що посилання відповідача на п. 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 365 є необґрунтованим, так як зазначений порядок затверджений 8 червня 2016 року, тобто після припинення виплати позивачу страхових виплат.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача з приводу не виплати страхових сум за спірний період, але за наявності не скасованої (чинної) постанови про таке припинення відсутня неправомірна бездіяльність.

На переконання суду саме прийняття постанови про припинення виплати страхових сум створило порушення прав позивача, а тому належним способом захисту у даному випадку має бути визнання цієї постанови протиправною та її скасування.

У зв`язку із наведеним вище, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, відповідно до яких суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати цю постанову протиправною та скасувати її.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату позивачу страхових виплат, суд зазначає, що враховуючи висновок суду щодо протиправності постанов Краматорського міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18 березня 2016 року № 0536/13743/13743/12 та № 0536/13743/14 про припинення щомісячних страхових виплат позивачу з 17 березня 2016 року та зняття з обліку з 16 березня 2016 року та їх скасування, беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV, нарахування страхових виплат позивачу має бути поновлено з 17 березня 2016 року.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, суд зауважує, що позивач у своєму позові просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача з невиплати йому страхових виплат, однак з урахуванням наданих висновків суду, суд вважає, що відповідачем допущено не бездіяльність, а навпаки, вчинено дії, які виразились у припиненні страхових виплат.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій адміністративній справі № 805/402/18-а від 03 травня 2018 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року позивачці було відстрочено сплату судового збору за звернення до суду із даним позовом.

Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача судових витрат у повному обсязі, а саме в сумі 908,00 грн., які слід стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 133,139, 205, 244-246, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) з невиплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 17 березня 2016 року.

Визнати протиправними та скасувати постанови Краматорського міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18 березня 2016 року № 0536/13743/13743/12 про припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 17 березня 2016 року та № 0536/13743/14 про зняття з обліку з 16 березня 2016 року потерпілого ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 починаючи з 17 березня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи буд. 5) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) 00 грн.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 10 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров