Справа № 632/1365/21
Суддя: Росоха А. В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1365/21
провадження № 2-а/632/24/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" вересня 2021 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Росоха А.В.,

за участю секретаря Хохлової І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Первомайського міськрайонного суду Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора роти №1, батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Соломко Віктора Валерійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 липня 2021 року інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Соломко Віктором Валерійовичем винесено постанову ЕАН № 4425491 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

Згідно вищевказаної постанови 01.07.2021 о 09 год. 10 хв. в смт Високий, вулиця Ощепкова,34 було здійснено перевищення встановленого обмеження руху більше як на 50 км/год, автомобілем марки «VOLKSWAGEN MULTIVAN-T6» д.н.з. НОМЕР_1 , чим було порушено вимоги п.12.4 ПДР України, та вчинено правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 122 КУпАП, де визнано винним позивача, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700,00 грн.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням вимог законодавства України, оскільки вона є безпідставною ґрунтується виключно на припущеннях інспектора поліції.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її не правомірною, такою що складена з порушенням норм адміністративного судочинства, а саме: порушено порядок її складання, постанова складена без його присутності, права не роз`яснені. Крім того, фіксація правопорушення здійснювалась приладом Truсam 000755, який як доказ слід вважати неналежним та недопустимим в розумінні ст. 251 КУпАП.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі призначено судове засідання на 19 липня 2021 року.

19 липня 2021 року відкладено розгляд справи на 02 серпня 2021 року у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача.

02 серпня 2021 року відкладено розгляд справи на 09 вересня 2021 року у зв`язку з відсутністю електроенергії.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції до Первомайського міськрайонного суду Харківської області 29.07.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він заперечує проти задоволення позову посилаючись на те що, 01.07.2021 року в населеному пункті Високий Харківської області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam № ТС000755 виявлений рух транспортного засобу «VOLKSWAGEN MULTIVAN-T6» державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 104 км/год., що є перевищенням швидкості руху в межах населеного пункту на 54 км/год. та порушенням пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідач - Інспектор роти №1, батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Соломко Віктор Валерійович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Предметом вказаної позовної заяви є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 ЗУ "Про Національну поліцію").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин відповідач по справі - Інспектор роти №1, батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Соломко Віктор Валерійович є неналежним відповідачем, а від так позовні вимоги до нього задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Враховуючи положення ч.2 ст. 286 КпАП України, та те, що постанова була винесена 01.07.2021 року, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 09.07.2021 року не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4425491, складеної 01.07.2021 року о 09 год. 10 хв. Інспектором роти №1 взводу Управління патрульної поліції в Харківькій області лейтенант поліції Соломко В.В., водія, який керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN MULTIVAN-T6» державний номерний знак НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки останній, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 104 км/год, при цьому порушуючи встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС000755, порушивши п. 12.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП. (а.с. 12).

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700, 00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕАН №4425491, складеної 01.07.2021 року о 09 год. 10 хв., у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що передбачено ст. 276 КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 4 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані докази та доводи сторін щодо законності використання TruCAM ТС000755, судом встановлено наступне.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 104 км/год, при цьому порушуючи встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000755.

Як зазначено відповідачем у відзиві даний лазерний вимірювач сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості.

Встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до свідоцтва про перевірку регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20579, чинне до 01.12.2021 р. лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 № ТС000755 відповідає вимогам технічної документації. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 №1161, який є чинним, зберігання інформації про затвердженні типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та введення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019 р. При цьому прилад ТгuСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати у подальшому за умовою позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI (набрав чинності 01.01.2016) законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичний повірці та повірці після ремонту.

Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20579, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020 р. та чинного до 01.12.2021 р., лазерний вимірювач швидкості є придатним до застосування. (а.с.56)

ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI (набрав чинності 01.01.2016) не передбаченого повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже буди завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України надано експертний висновок від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, яким визначено правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033- 3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. (а.с. 66-67)

Враховуючи наведене, суд вважає, що засіб TruСАМ LTI 20/20 № ТС 000755, яким було зафіксовано порушення правил дорожнього руху використано на законних підставах. Посилання позивача на те, що даний ЗВТ не відноситься до технічних засобів, що використовується в підрозділах Національної поліції суд оцінює критично.

Згідно матеріалів справи, засіб TruСАМ LTI 20/20 № ТС 000755 має функції фото-та відеозапису, що підтверджується наданими копіями фото та відеозапису.

Позивач в підтвердження своїх доводі посилається саме на незаконність його використання, яка спростована відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Щодо інших доводів, а саме, що інспектор поліції не ознайомив належним чином позивача із його правами, суд також оцінює критично та враховує доводи відповідача, що також підтверджуються відеоматеріалами, які додані до відзиву на позовну заяву. З даних відеоматеріалів вбачається, що інспектором поліції було відрекомендовано себе, та повідомлено щодо суті вчиненого правопорушення, після початку розгляду справи позивачу були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України, 258 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 205, 241-246 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог до інспектора роти №1, батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Соломко Віктора Валерійовича залишити без задоволення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4425491 від 01.07.2021 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор роти №1, батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Соломко Віктор Валерійович, адреса: місто Харків, вулиця Шевченка, 315-а.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: місто Харків, вулиця Шевченка, 315-а.

Повний текст рішення складено 09.09.2021.

Суддя: А. В. Росоха