Справа № 753/5578/20
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2021-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5578/20
провадження № 2-а/753/112/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Бебі В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області КАЧУЛИ ІРИНИ АНАТОЛІЇВНИ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2020 р. поліцейським роти №4 батальйону УПП у Волоинськй області рядовим поліції Качулою І.А. відносно позивача було винесено постанову серії ДП №238073 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , 16.03.2020 року, о 16 год. 42 хв. на трасі Н22 118 км с. Дерно Волинської області, тобто керуючи транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю 94 км/год., перевищив встановлені обмеження руху на 44 км/год. Швидкість вимірювалась приладом LTI 20/20 TruCAM серії ТС 000178. Позивач вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки того дня він дійсно рухався по проїжджій частині Н22 11 км в с.Дерно Волинської області, керуючи транспортним засобом в населеному пункті, однак нічого не порушуючи. Відповідач при складанні постанови не вказав жодного доказу, який підтверджував би винність позивача.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови діяв виключно у правовому полі, а також розгляд справи проводити у його відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.03.2020, поліцейським роти №4 БУПП у Волинській області ДПП Качулою І.А., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №238073 від 16.03.2020, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Підставою винесення оскаржуваної постанови стало виявлене на автодорозі Н22 «Устилуг - Луцьк- Рівне» 118 км., 16.03.2020 року за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000798) о 16 год. 42 хв. поліцейським роти №4 БУПП у Волинській області ДПП Качулою І.А. порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті с. Дерно зі швидкістю 94 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 44 км/год., чим порушив п.12.4. ПДР України.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановивши особу водія, ким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейський вислухав усні пояснення водія, крім того жодних клопотань (ані усних, ані письмових ОСОБА_1 в ході розгляду справи 16.03.2020 не заявляв) та винесено постанову серії ДПО18 №238073 від 16.03.2020 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови в якості доказу долучено фото з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000798), на якому зафіксовано транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , який перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16641, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30.09.2019 р. та чинного до 30.09.2020 p., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000798, є придатним до застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП доведена.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином відповідач мав всі законні підстави винести оскаржувану постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5- рп/2015).

Відповідно до вище зазначеної інструкції №1395, розділу IV пункту 5 зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режим. Отже дана постанова винесена згідно з чинним законодавством.

Як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь- якого акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ДПО18 №238073 від 16.03.2020 року, тому у задоволені позовних вимогОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.2; 5-6; 8-9; 72-77; 90; 205; 242-247 КАС України, на підставі ст. 23, 40 Закону України «Про Національну поліції», ст.ст.8, 9, 122, 222, 251, 258 КУпАП, п.12.4 ПДР України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області КАЧУЛИ ІРИНИ АНАТОЛІЇВНИ про скасування постанови серія ДП 18 №238073 від 16.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1, ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя : О.М. Колесник