Справа № 826/8148/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8148/18 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроформат Стальконструкція» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроформат Стальконструкція» (далі - позивач, ТОВ «Євроформат Стальконструкція») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач, ДПС України), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 17.04.2018 №653122/35197729 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.11.2017 №112 в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН);

- визнати протиправним і скасувати рішення від 02.05.2018 №1178/35197729/2 про результати розгляду скарги;

- зобов`язати зареєструвати податкову накладну від 14.11.2017 №112 в ЄРПН.

Позов обґрунтовано відсутністю підстав, передбачених Податковим кодексом України для відмови у реєстрації податкової накладної від 14.11.2017 №112 в ЄРПН.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.04.2018 №653122/35197729 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.11.2017 №112 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроформат Стальконструкція" від 14.11.2017 №112 днем її фактичного подання - 28.11.2017. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державною податковою службою України подано апеляційну скаргу, в якій остання просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що ТОВ «Євроформат Стальконструкція» надано копії документів, які складені з порушенням законодавства та є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Апелянт зазначає, що відсутність належно оформлених документів не давала можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції, у зв`язку з чим винесено оскаржувані рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №826/8148/18, встановлено строк до 16 липня 2021 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 29 червня 2021 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 16 липня 2021 року.

Від ТОВ «Євроформат Стальконструкція» відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розглядові апеляційної скарги на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що 28 листопада 2017р. позивач подав для реєстрації в ЄРПН податкову накладну від 14.11.2017 №112, виписану у зв`язку з виконанням робіт з цинкування металоконструкцій на користь ТОВ "Ефектбуд" вартістю 102900 грн. (у т.ч. ПДВ - 17150 грн.).

Згідно з копією квитанції від 28.11.2017 вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена. При цьому у графі "Виявлені помилки" квитанції зазначено: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567.

За результатами опрацювання поданих позивачем документів виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, у зв`язку з чим запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу" (а.с. 38-39).

Позивач подав 29 листопада 2017 року Таблицю даних платника податків, що підтверджується її копією та копіями квитанцій №1 та №2 (а.с. 40-42), а також подав повідомлення від 06.04.2018 №19 про подання пояснень та документів щодо податкової накладної від 14.11.2017 №112 з додатками №№1, 2, 3, що підтверджується їх копіями і копіями квитанції №1 про їх прийняття (а.с. 43-47).

У поясненнях позивач зазначив, що відповідно до договору від 31.10.2017 №122-ц позивач (Підрядник) зобов`язується виконати на свій ризик роботи з гарячого цинкування (обробку) металевих виробів для ТОВ "Ефектбуд" (Замовник), а Замовник - здійснити оплату за виконані роботи. 14 листопада 2017 року Замовник здійснив оплату робіт відповідно до договору на підставі рахунку від 14.11.2017 №1643, що підтверджується банківською випискою від 14.11.2017, у зв`язку із чим позивачем сформовано податкову накладну від 14.11.2017 №112.

Виконання робіт позивачем як Підрядником підтверджується актами надання послуг від 05.12.2017 №1986 та від 18.12.2017 №2077.

Відповідно до п. 3.1.1 договору від 31.10.2017 №122-ц роботи з гарячого цинкування (обробку) металевих виробів були надані субпідрядниками: ТОВ "Завод металевих виробів" на підставі договору від 04.01.2017 №4-2017, що підтверджується актом надання послуг від 04.12.2017 №1206; ТОВ "Завод ХіТ технологія" на підставі договору від 15.11.2017 №411, що підтверджується актом здачі - приймання робіт (надання послуг) від 18.12.2017 №ОУ-0001469. Позивачем здійснено оплату субпідрядникам за виконані роботи, що підтверджується банківськими виписками від 13.12.2017 та від 27.12.2017.

Позивач надав копії підтверджуючих документів до суду, у справі наявні такі матеріали: договір від 31.10.2017 №122-ц, укладений позивачем з ТОВ "Ефектбуд" (а.с. 91-94), рахунок на оплату від 14.11.2017 №1643 (а.с. 95), банківська виписка від 14.11.2017 (а.с. 96-98), акт надання послуг від 18.12.2017 №2077 (а.с. 99), акт прийому-передачі майна від 18.12.2017 №СК-7562 за договором від 31.10.2017 №122-ц (а.с. 100), акт прийому-передачі майна від 11.12.2017 №6396 за договором від 31.10.2017 №122-ц (а.с. 101), договір від 15.11.2017 №411 із ТОВ "Завод ХіТ технологія" (а.с. 102-104), акт прийому-передачі майна від 11.12.2017 №6396 за договором від 15.11.2017 №411 (а.с. 105), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.12.2017 №ОУ-0001469 за договором від 15.11.2017 №411 (а.с. 106), акт прийому-передачі майна від 18.12.2017 №СК-7562 за договором від 15.11.2017 №411 (а.с. 107), договів від 04.01.2017 №4-2017 з ТОВ "Завод металевих виробів" (а.с. 108-111), акт прийому-передачі майна від 29.11.2017 №6562 за договором від 04.01.2017 №4-2017 (а.с. 112), акт надання послуг від 04.12.2017 №1206 за договором від 04.01.2017 №4-2017 (а.с. 113), акт прийому-передачі майна від 04.12.2017 №СК-7424 за договором від 04.01.2017 №4-2017 (а.с. 114), банківська виписка від 13.12.2017 (а.с. 115-116), банківська виписка від 27.12.2017 (а.с. 117-120).

Окрім того позивач надав копії реєстраційних документів та документів на підтвердження придбання продукції та послуг, оренди приміщень, отримання телекомунікаційних послуг, оренди обладнання, доступу до мережі Інтернет, зберігання майна (а.с. 48-90).

ДФС України 17 квітня 2018р. прийнято рішення №653122/35197729 про відмову у реєстрації податкової накладної від 14.11.2017 №112 з тих підстав, що позивачем не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентариза-ційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав скаргу від 19.04.20189 №151 в порядку адміністративного оскарження, проте рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 02.05.2018 №1178/35197729/2 залишено скаргу позивача без задоволення та рішення Комісії ДФС України без змін.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, за результатами якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 30 квітня 2021 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 30 квітня 2021 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200. 1.3 і 200. 1.9 статті 200. 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації на час виникнення спірних правовідносин було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/роз-рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - Постанова №190).

Згідно з Постановою №190 комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інфор-мації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавст-ва та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як зазначено у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної, підставою його прийняття є ненадання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентариза-ційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, письмові пояснення позивача та надані ним копії первинних документів, які перераховані колегією суддів вище підтверджують постачання/придбання послуг (робіт) з гарячого цинкування (обробку) металевих виробів та спростовують висновки відповідача про ненадання позивачем цих документів.

Також копія банківської виписки від 14.11.2017 підтверджує надходження на рахунок позивача коштів у сумі 102 900,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 17150 грн.) від ТОВ "Ефектбуд", чим спростовується висновок відповідача про ненадення позивачем такого підтвердження.

У сукупності надані позивачем контролюючому органу пояснення і копії документів дають можливість встановити факт проведення господарських операцій, їх зміст, обсяг, кількісні і вартісні показники та інші відомості, та підтверджують належність цих операцій до об`єктів оподаткування ПДВ згідно з п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України, виникнення у позивача податкових зобов`язань з ПДВ згідно з п. "а" п. 187.1 ст. 187 ПК України по першій події (дата зарахування коштів від покупця/замовника) та, у зв`язку з цим, наявність у позивача визначених у п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу підстав для складення податкової накладної.

З таким висновоком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів апеляційного суду, у зв`язку з чим вважає правильним спосіб задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Згідно з пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 цього Порядку визначено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому відповідні висновки, які стосуються підстав для відмови у частині позовних вимог, колегією суддів не оцінюються.

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у справі №826/8148/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

І.В. Федотов