Справа № 620/3064/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3064/20
07 вересня 2021 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
У серпні 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Наталіт» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області: №1759405/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №83 від 02 липня 2020 року; № 1759404/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №84 від 02 липня 2020 року; № 1759406/39436026 від 23липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №87 від 09 липня 2020 року; № 1765189/39436026 від 24липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №88 від 10 липня 2020 року; № 1759528/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №90 від 14 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №83 від 02 липня 2020 року, №84 від 02 липня 2020 року, №87 від 09 липня 2020 року, №88 від 10 липня 2020 року, №90 від 14 липня 2020 року датою фактичного їх надходження.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» - задоволено.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року - скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області:

№1759405/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №83 від 02 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1759404/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №84 від 02 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1759406/39436026 від 23липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №87 від 09 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1765189/39436026 від 24липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №88 від 10 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1759528/39436026 від 23 липня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №90 від 14 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 83 від 02 липня 2020 року, № 84 від 02 липня 2020 року, № 87 від 09 липня 2020 року, № 88 від 10 липня 2020 року, № 90 від 14 липня 2020 року, подані Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт», датою фактичного їх отримання.

Крім того, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач просить відмовити в її задоволенні повністю. Свої доводи обгрунтовує тим, що позивачем не надано до суду доказів сплати, які б підтверджували понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У силу приписів ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Наталіт» згідно платіжного доручення від 05 серпня 2020 року № 328 та платіжного доручення від 18 серпня 2020 року № 361 було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до Чернігівського окружного адміністративного суду на загальну суму 10510,00 грн.

Крім того, за подання апеляційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року позивачем згідно платіжного доручення № 434 від 17 листопада 2020 року було сплачено судовий збір у загальному розмірі 15765,00 грн.

Оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року було повністю задоволено апеляційну скаргу позивача, суд апеляційної інстанції у відповідності до приписів ст. 139 КАС України змінює розподіл судових витрат в частині сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Крім того, ТОВ «Наталіт» просить постановити додаткове рішення про стягнення судових витрат з відповідача у сумі 3000,00 грн. - судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката.

До суду першої інстанції представником ТОВ «Наталіт» було надано угоду про надання правової допомоги від 30 липня 2020 року, платіжне доручення № 329 від 05 серпня 2020 року, рахунок № 2 від 05 серпня 2020 року, акт здачі-прийнятті наданих послуг від 05 серпня 2020 року.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 2040/5858/18.

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15 підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу спростовується доданим до позовної заяви платіжним дорученням № 329 від 05 серпня 2020 року.

Крім того, питання застосування частини сьомої статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу також неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, в тому числі відповідно до згаданих вище постанов, а також відповідно до постанов від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу, імплементованої у КАС України з 15 грудня 2017 року.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі ?26275,00 грн., сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги, та витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19 було наголошено, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

При цьому, скасування 5 рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, прийнятих ГУ ДПС у Чернігівській області, із покладенням на ДПС України обов`язку зареєструвати 5 податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, є відповідно 5-ма позовними вимогами немайнового характеру, судовий збір за які має бути присуджений за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області та ДПС України пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто рівними частинами з кожного.

За аналогічним алгоритмом обрахунку підлягають розподілу і витрати на професійну правничу допомогу.

Відтак, з огляду на викладене, на користь ТОВ «Наталіт» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області підлягають судові витрати у наступному розмірі:

- витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 13 137,50 грн. (5 х 2 102,00 грн. + 5 х 2 102,00 грн. х 150% = 26275,00 грн / 50%);

- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. (3000,00 / 50%).

У свою чергу, на користь ТОВ «Наталіт» за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України підлягають судові витрати у наступному розмірі:

- витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 13 137,50 грн. (5 х 2 102,00 грн. + 5 х 2 102,00 грн. х 150% = 26275,00 грн / 50%);

- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. (3000,00 / 50%).

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» (вул. Шевченка, буд. 20-Б, с. Новоселівка, Чернігівської області, 15502, ) судові витрати в розмірі 14 637 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталіт» (вул. Шевченка, буд. 20-Б, с. Новоселівка, Чернігівської області, 15502, ) судові витрати в розмірі 14 637 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов