Справа № 200/2399/21-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року справа №200/2399/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдар А.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року (повний текст складено 08 квітня 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/2399/21-а (суддя І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (далі УПФУ, відповідач), в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації стосовно виплати суми недотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , але не була одержана нею за життя з 01.11.2014 по 31.01.2016; - зобов`язати надати інформацію щодо розміру пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя, за період з 01.11.20014 по 31.01.2016 для звернення до нотаріусу для оформлення спадщини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 200/2399/21-а у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що сума пенсії ОСОБА_2 залишилась недоотриманою і входить до складу її спадщини. Ненадання відповідачем приватному нотаріусу інформації щодо суми недоотриманої ОСОБА_2 пенсії перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадщину.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва від 5 вересня 2019 року серія НОМЕР_1 про смерть 8 січня 2016 року ОСОБА_2 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 2 від 05.09.2019.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 22 лютого 2000 року.

Також до суду надана копія довідки від 23 грудня 2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної діяльності) з Донецька до м. Авдіївка Донецької області.

ОСОБА_1 звернулась із заявою від 06.09.2019 до УПФУ про запит пенсійної справи померлої ОСОБА_2 з Куйбишевського району м. Донецька.

Відповідно до копії заяви № 1300 від 09.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 .

12 листопада 2019 року позивач звернулася із заявою до відповідача в якій просила здійснити виплату пенсії її ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоплаченої їй за період з 2014 року по день смерті.

Листом УПФУ від 19.11.2019 повідомлено ОСОБА_1 про те, що її звернення щодо виплати недотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 до управління не надходило. Також зазначено, що для виплатити суми пенсії за період з 01.11.2014 по 31.01.2016 немає законних підстав.

Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу № 520/02-31 від 23.12.2019 відмовлено ОСОБА_1 в реєстрації спадкової сплави та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року у справі № 242/443/20 задоволено в повному обсязі позов ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Визначено додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач звернулась до УПФУ з заявою від 01.02.2021 в якій просила виплатити їй, як спадкоємцю її померлої сестри ОСОБА_2 , не виплачену суму її пенсії за період з 01.11.2014 по 31.01.2016.

Листом УПФУ від 09.02.2021 № 43-46/Я-03/8-0582/21 позивача повідомлено про те, що 16 січня 2021 року до управління надійшов запит від приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. від 05.01.2021 № 2/02-14 щодо наявності грошових коштів померлої ОСОБА_2 , які не були отримані нею за життя. Також зазначено, що листом управління від 19.01.2021 була надана відповідь про відсутність сум недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Листом УПФУ від 19.01.2021 на запит до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу про наявність грошових коштів останньому повідомлено про те, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на дату запита відсутня.

До суду надана копія довідки УПФУ від 16.03.2021 з якої випливає, що за період з листопада 2014 року по січень 2016 року пенсія ОСОБА_2 нараховувалася (17130,86 грн), але не виплачувалася.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - 52 Закону № 1058-IV) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, недоотриману у зв`язку зі смертю пенсіонера пенсію особа, яка має відповідне право, може отримати у встановленому ст. 52 Закону № 1058-IV порядку або в порядку спадкування.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивачем у межах цієї справи не заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя суми пенсії, що ввійшли до складу спадщини.

Указані вимоги є майновими і підлягали б розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, які наведені в постанові від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18, а також у постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16.

Проте в межах цієї справи позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності з ненадання на звернення ОСОБА_1 інформації щодо виплати суми недоотриманої пенсії і про зобов`язання надати ОСОБА_1 інформацію щодо розміру пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадян (далі Закон № 393/96-ВР) установлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 7 ст. 5 Закону № 393/96-ВР передбачено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Суд звертає увагу на те, що надані сторонами заяви ОСОБА_1 не містять прохання (вимоги) надати інформацію щодо розміру пенсії, яка належала ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки до суду не надано доказів наявності звернення ОСОБА_1 із проханням (вимогою) надати інформацію щодо розміру пенсії, яка належала ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя.

Доводам сторін щодо наявності у позивача права на отримання вказаної пенсії суд не надає оцінку, оскільки таким доводам має надавити оцінку суд під час розгляду цивільної справи місцевим загальним судом, а не адміністративної справи.

Крім того, з наданого заперечення на відзив виливає, що позивач отримала копію довідки УПФУ від 16.03.2021 щодо нарахованої пенсії ОСОБА_2 , що надає позивачу можливість визначитися із позовними вимогами в порядку цивільного судочинства, якщо відповідний позов буде подано, а тому підстави для виходу за межі позовних вимог у суду відсутні.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 200/2399/21-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 200/2399/21-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко