Справа № 540/3202/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3202/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої державі,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь держави, в особі Херсонського (79) прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, заборгованість (надлишково сплачене грошове забезпечення) в сумі 7489 грн. 11 коп. та судові витрати (судовий збір) у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачу після укладення 30.01.2020 першого контракту на проходження військової служби у відповідності до п. 1 гл.5 розд. ІV «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 15858 грн. за 36 календарних місяців. Однак у зв`язку з небажанням проходити військову службу та виконувати службові (посадові) обов`язки, ОСОБА_1 систематично порушувала (не виконувала) умови контракту і 23.10.2020 була звільнена з військової служби. Позивач вказує, що жодних дій з боку відповідача щодо добровільного погашення заборгованості перед Військовою частиною в сумі 7489,11 грн. вчинено не було, а тому вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Ухвалою суду від 12.07.2021 поновлено ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) строк звернення до адміністративного суду з позовом, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористалась правом на подання до суду письмового відзиву, яке було їй роз`яснено ухвалою від 12.07.2021.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 262 України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України. Відтак, суд здійснює розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до наказу 79 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №371-ОС від 23.07.2020 молодшого сержанта ОСОБА_1 , яка зарахована у розпорядження начальника загону та прибула з ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 м. Бердянськ) 23.07.2020, зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення та призначено інспектором прикордонного контролю 2 категорії дозиметри стом 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б).

З 23.07.2020 по 09.11.2020 сержант запасу ОСОБА_1 проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ).

23.10.2020 наказом начальника 79 (Херсонського) прикордонного загону № 563-ОС "Про особовий склад" сержанта ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту на проходження військової служби, було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України на підставі п.п. "ж" п. 2 ч. 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

09.11.2020 наказом 79 (Херсонського) прикордонного загону № 601-ОС "Про особовий склад" ОСОБА_1 була виключена зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 79 прикордонного загону.

З довідки №721 виданої 8 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України встановлено, що згідно наказу від 30.01.2020 №75-ос про прийняття на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, зарахування до списків особового складу та всіх видів забезпечення та відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 №558 було нараховано одноразову грошову допомогу військовослужбовцю ОСОБА_1 після укладення нею першого контракту в сумі 15858 грн. Згідно з платіжним дорученням від 28.04.2020 вказану допомогу перераховано на картковий рахунок Ощадбанку.

Оскільки до кінця строку дії контракту залишилось 27 календарних місяців, відповідач має повернути частину грошової допомоги в розмірі 11893,50 грн., виходячи з розрахунку 480 грн. 25 коп. за місяць. Частина цієї суми була погашена за рахунок сум грошового забезпечення, які відповідач мав отримати при звільненні, але не в повному розмірі, залишок боргу становив 7489,11 грн., які відповідач зобов`язалася повернути до 27.11.2020 в рапорті від 09.11.2020.

Сума боргу підтверджується довідкою фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби).

Зважаючи на те, що вищевказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена, позивач звернувся до суду з даним позовом про примусове стягнення заборгованості.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних положень законодавства.

Проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частина 6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначає такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби; в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі; ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років; виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері); утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини віком до 23 років, яка є особою з інвалідністю I чи II групи; утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю, яка має будь-які види порушень функцій організму III-IV ступеня їх вираження та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II-III ступеня їх вираження відповідно до критеріїв встановлення інвалідності дітям, затверджених Кабінетом Міністрів України, або дитини з інвалідністю, яка має функціональні порушення в організмі та обмеження життєдіяльності, які відповідають критеріям для встановлення I чи II групи інвалідності для повнолітньої особи згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років; наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років; утримання військовослужбовцем дитини з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років; д) через службову невідповідність; е) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; є) у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку; ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; з) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування тощо.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-IX, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Згідно з п. 1 Глави 5 Розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 № 558 (далі - Інструкція № 558) одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується військовослужбовцям після укладення ними першого контракту з особами: які приймаються на посади рядового складу; які приймаються на посади сержантського і старшинського складу; офіцерського складу.

Грошова допомога виплачується в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року; особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року; особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Пунктом 4 Глави 5 Розділу IV Інструкції № 558 визначено, що у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції", через службову невідповідність, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідачу на підставі укладання першого контракту (під час проходження військової служби) виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 15858 грн.

У зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, відповідача звільнено з військової служби та припинено контракт. З моменту підписання контракту до звільнення відповідач відслужила 9 місяців.

В наказі про виключення відповідача зі списків осо бобового складу та всіх видів забезпечення №601-ОС від 09.11.2020 зазначено про стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги після укладення з нею першого контракту із розрахунку 27 повних календарних місяців, які залишились до закінчення дії контракту. Тобто, стягненню підлягала сума 11893,50 грн.

Згідно з кінцевим розрахунок при звільненні, остаточна заборгованість відповідача складала 7489,11 грн., про що відповідач була обізнана та зобов`язувалася добровільно сплатити борг.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем наказів від 23.10.2020 № 563-ОС та від 09.11.2020 № 601-ОС, як наслідок, на момент розгляду справи вони є правомірними. Станом на день розгляду даної справи, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості Херсонському (79) прикордонному загону (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України у розмірі 7489,11 грн.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача суми одноразової грошової допомоги після укладення ним першого контракту у розмірі 7489,11 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені лише витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави в особі Херсонського (79) прикордонного загону (військова частина 2161) Державної прикордонної служби України () заборгованість (надлишково сплачене грошове забезпечення) в сумі 7489 (сім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн.118 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 106030000