Справа № 580/1947/20
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 580/1947/20

адміністративне провадження № К/9901/31661/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 580/1947/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову від 23.04.2020 у перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 20.03.2020 № 18/327вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 № 657;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону країни "Про прокуратуру" у розмірі 90% розміру заробітної плати на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 20.03.2020 №18/327вих20 відповідно до рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 №657 і виплатити йому різницю між належною до сплати та фактично сплаченою пенсією за період з 13.12.2019 до часу здійснення перерахунку;

- допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення за один місяць.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, викладену в листі від 23.04.2020, у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 20.03.2020 №18/327вих20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 №657; визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.04.2020 №1, яким відмовлено йому у перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 №657 на підставі довідки Прокуратури Черкаської області від 20.03.2020 №18/327вих20 та виплати різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, але не більш як за 12 місяців. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 змінено в мотивувальній та резолютивній частинах. Викладено абзац четвертий резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» у розмірі 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 20.03.2020 № 18/327 вих20 без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, але не більш як за 12 місяців».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 залишено без змін.

Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у випадку відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З касаційної скарги вбачається, що предметом оскарження в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень про відмову здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Черкаської області про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності та розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

На обґрунтування права на касаційне оскарження позивач посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що дана касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпунктів «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України є необґрунтованим, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Скаржником не обґрунтовано, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. Тому такі твердження не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

Також, посилання у касаційній скарзі на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно або винятково значимих.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже, оскільки ця справа є справою незначної складності в силу приписів пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України. Заявником наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не доведена, тому обґрунтуванням підстав оскарження судових рішень, визначеним частиною четвертою статті 328 КАС України колегія суддів оцінки не надає.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 580/1947/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець