Справа № 320/6234/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6234/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Єгорової Н.М.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "НВК "Техімпекс"") звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Київській області від 22.04.2020 № ; № 2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказів ГУ ДФС у Київській області від 11.06.2018 №1229 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" (код за ), наказу ГУ ДФС у Київській області від 14.06.2018 №1251 "Про призупинення позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВК "Техімпекс", наказу ГУ ДПС у Київській області від 28.02.2020 №547 "Про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВК "Техімпекс" посадовими особами ГУ ДПС у Київській області у період з 01.02.2018 по 28.02.2018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Вектор Капітал" () за період - лютий 2018 року.

Результати перевірки оформлені Актом № 269/10-36-05-11/32499006 від 12.03.2020, в якому зазначено, що позивачем порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 , п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), а саме занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 6 424 135 грн. та завищено від`ємне значення з ПДВ за лютий 2018 року на суму 614 979 грн.

На підставі висновків Акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 6 424 135 грн. та за штрафними санкціями 3 212 068 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 22.04.2020 №, яким збільшено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 614 979 грн..

Позивач, не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Колегія суддів зазначає, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (ч. 1 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ч.1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як визначено підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

В даному випадку, як зазначено у Акті перевірки та не заперечується сторонами, оригінали первинних документів за перевіряємий період було вилучено на підставі листа від 03.03.2018 №07/01/1-19232-17 в рамках кримінального провадження від 26.01.2017 №00188.

В ході проведення перевірки контролюючим органом було надано ТОВ "НВК "Техімпекс" запит від 02.03.2020 про надання копій первинних документів за перевіряємий період.

Позивач у відповідь на запит повідомив контролюючий орган про те, що оригінали первинних документів по фінансово-господарській діяльності ТОВ "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та ТОВ "ІК "Вектор Капітал" за період діяльності з 01.02.2018 по 28.02.2018 були вилучені Шостим СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва - Писанець В.А. від 19.03.2019 у справі № 757/13592/19-к.

ГУ ДПС у Київській області було отримано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. від 17.10.2019 по матеріалах кримінального провадження за №0000538 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ст. 205-1 КК України, про проведення обшуку.

В ході проведення перевірки контролюючим органом було підготовлено запит №2470/7/10-36-05-12 від 17.12.2019 року про надання інформації до СУФР ГУ ДФС у м. Києві.

На підставі вказаного запиту працівників ГУ ДПС у Київській області було ознайомлено з наступними первинними документами: видатковими накладними №№ РН-00000085, 0000007, 0000006 від 20.02.2018, №№000000038, 00000037, 00000036 від 28.02.2018 року.

З огляду на наведені обставини, а також те, що у ході проведення перевірки по постачальнику ТОВ "Вектор Капітал" не надано жодних копій первинних документів, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ "НВК "Техімпекс" безпідставно врахувало до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, за рахунок податкових накладних виписаних від ТОВ "Вектор Капітал" () за лютий 2018 року на суму ПДВ 7 039 114 грн., оскільки, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулася, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Проте колегія суддів вважає такі висновки контролюючого органу передчасними, з огляду на наступне.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, контролюючий орган в акті перевірки не надав правової оцінки вказаним видатковим накладним, обмежившись лише цитуванням того, що останні були ознайомлені з ними.

Так, за визначенням, наведеним у пункті 3.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення №88) облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Отже, записи у регістрах бухгалтерського обліку проводяться на підставі первинних облікових документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а інформація про господарські операції, здійснені підприємством, за звітний період, з облікових регістрів переноситься до фінансової звітності.

Відповідно до пункту 3.6 Положення №88 форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробки та використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Згідно частини 1 статті 11 Закону №996-XIV на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність.

При чому, відповідно до п. 5 ст. 8 Закону № 996, підприємство самостійно обирає форму бухгалтерського обліку, як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Принципові питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві відображаються в обліковій політиці - наказі про облікову політику.

Враховуючи аналіз вищенаведених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести бухгалтерський облік, але форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів платник податку обирає самостійно.

Тобто, незалежно від обраної платником податку форми бухгалтерського обліку останній зобов`язаний вести записи у регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а інформація про господарські операції, здійснені підприємством, за звітний період, з облікових регістрів переноситься до фінансової звітності.

Колегія суддів зазначає, що у Акті перевірки відсутні відомості щодо дослідження податковим органом облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, оригіналів документів, які пов`язані з обчисленням та і сплатою податків та зборів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач, серед іншого, наголошував на порушенні контролюючим органом процедури проведення податкової перевірки, з огляду на вилучення правоохоронними органами первинних документів, та, відповідно, неможливості проведення перевірки без аналізу цих документів.

За змістом пункту 85.9 статті 85 ПК України у разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Колегія суддів зазначає, що наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі таких первинних документів. Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними чи іншими компетентними органами.

Якщо до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних та інших документів вилучені правоохоронними чи іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати контролюючому органу для проведення перевірки копії вказаних документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів, а терміни проведення такої перевірки, у тому числі, розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Підтверджене належним чином вилучення первинних документів правоохоронними органами у платника податків не прирівнюється до встановленого факту відсутності документів як підстави для того, щоб перевірка була проведена виходячи з наявної податкової інформації, яка є в розпорядженні контролюючого органу.

У свою чергу, висновок про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку здійснюється на підставі аналізу даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності цих даних у первинних документах об`єктивним обставинам вчинення господарської операції.

Під час розгляду справи судом встановлено, що оригінали та копії первинних документів по фінансово-господарській діяльності між ТОВ "НВК "Техімплекс" та ТОВ "ІК Вектор Капітал" за період діяльності з 01.02.2018 по 28.02.2018 були вилучені у позивача Генеральною прокуратурою України на підставі листа від 03.05.2018 №07/01/1-19232-17 в рамках кримінального провадження від 26.01.2017 №0000188 та заступником начальника Шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Чижом О.В. на підставі ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2019 про тимчасовий доступ до речей і документів у справі №757/13592/19-к.

Вказані обставини підтверджуються копіями листа Генеральної прокуратури України від 03.05.2018 №07/01/1-19232-17, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.05.2019 та описом документів, що були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 15.05.2020.

На виконання вимог Генеральної прокуратури, викладених у листі від 03.05.2018, позивач направив на адресу Генеральної прокуратури України оригінали фінансово-господарських документів по взаємовідносинах з ТОВ "ІК "Вектор Капітал".

Зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.05.2019 року та опису документів вбачається, на підставі ухвали слідчого судді були вилучені оригінали та копії документів, складених між ТОВ "НФК "Техімпекс" та ТОВ "ІК "Вектор Капітал" на 297 арк.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач, будучи обізнаним про факт вилучення зазначених первинних документів, в ході проведення перевірки не здійснював запиту до Генеральної прокуратури України щодо надання копії цих документів для ознайомлення, а лише обмежився запитом до Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві, яке надало лише частину цих документів та не дочекавшись отримання та дослідження усіх документів, складених між ТОВ "НВК "Техімпекс" та ТОВ "ІК "Вектро Капітал" здійснив позапланову виїзну перевірку позивача тільки на підставі документів, які були у розпорядженні ДПС та первинних документів не в повному обсязі, без дослідження усіх оригіналів первинних фінансово-господарських документів та регістрів податкового та бухгалтерського обліку підприємства.

Вказані обставини свідчить про неповноту, поверхневість дослідження контролюючим органом фінансово-господарських документів та викликає сумніви у правильності висновків відповідача, викладених у акті перевірки.

В судовому засіданні представник відповідача з цього приводу пояснив, що в той час здійснювалася реорганізація відповідача та можливо помилково не були здійснені усі необхідні запити для отримання документів.

За встановлених у цій справі обставин, колегія суддів доходить висновку про допущення відповідачем процедурних порушень під час проведення перевірки позивача, адже не вживши усіх необхідних заходів для отримання даних бухгалтерського обліку платника податку відповідач не здійснив належну перевірку фінансової звітності позивача, тим сам дійшов передчасного висновку про «безтоварність» господарських операцій, що обумовило прийняття протиправних податкових повідомлень-рішень.

Між тим, судом першої інстанції встановлено, що після придбання запчастин у ТОВ "ІК "Вектор Капітал", вони ввійшли до складу машинокомплекту шасі 2С1, які ТОВ "НВК "Техімпекс" у подальшому реалізувало шляхом продажу Публічному акціонерному товариству "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на підставі укладеного Договору на постачання товару №43200/18/0008 від 16.02.2018р. за Графіком постачання товару затвердженим у Додатку №3 до Договору №43200/18/0008 від 16.02.2018р. та Додатках та Додатках до Додаткової угоди №2 та №4 до Договору №43200/18/0008 від 16.02.2018.

На підтвердження передачі товару та отримання оплати за нього, позивачем були надані до суду відповідні акти приймання-передачі товару та довіреності.

Як свідчать матеріали справи після продажу машинокомплектів шасі 2С1 на ПАТ "ХТЗ", до складу яких увійшли запчастини придбані у ТОВ "ІК "Вектор Капітал" за Договором поставки №ДГ-10633 від 25.12.2017, ТОВ "НВК "Техімпекс" отримало дохід, та за таких умов має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Доводи відповідача про те, що контрагент позивача (ТОВ "Вектор Капітал") займався документальним оформленням транзитних операцій з метою формування схемного кредиту на адресу контрагентів-покупців з метою ухилення останніх від оподаткування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки станом на час розгляду справи в суді відповідачем не було надано доказів наявності вироку відносно посадових осіб позивача чи ТОВ "Вектор Капітал", який би свідчив про фіктивний характер діяльності підприємства.

Суд першої інстанції об`єктивно визнав необґрунтованим посилання контролюючого органу на наявну в нього податкову інформацію (результати здійснених контрольних заходів щодо контрагента позивача) як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Колегія суддів зазначає, що наявність певної податкової інформації на яку посилається податковий орган, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

В контексті викладеного колегія суддів також зазначає, що твердження відповідача про те, що контрагент позивача немає необхідних ресурсів для провадження господарської діяльності, також є необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення перевірки контрагента позивача та дослідження первинних документів.

Щодо посилань податкового органу на встановлення ознак "фіктивності" контрагента позивача, колегія суддів зазначає наступне. Зазначені висновки сформовані на підставі пояснень, відібраних в ході допитів, проведених працівниками податкової міліції.

З цього приводу колегія суддів вказує, що посилання податкового органу на встановлення певних обставин в рамках кримінальних проваджень відносно контрагентів є безпідставним, оскільки по господарських операціях позивача та його контрагентів не встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, наявності протиправного умислу на укладення правочинів з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а, отже, віднесення їх до категорії нікчемних та таких, що не спрямовані на настання реальних наслідків є помилковим.

Враховуючи вказане у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання ТОВ "НВК "Техімпекс" необхідних умов для формування податкового кредиту та про відсутність у податкового органу підстав для здійснення оспорюваних донарахувань.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08.09.2021

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

Н.М. Єгорова