Справа № 640/23809/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 вересня 2021 року м. Київ № 640/23809/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до Деснянської районної державної адміністрації Києва (02225, м. Київ, пр-т Маяковського, 29)

третя особа директор Комунального підприємства Консультативно- діагностичного центру Деснянського району Києва Лимар Юрій Вікторович (02000, м. Київ, вул. Закревського, 81/1)

про визнання протиправною бездіяльності, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Деснянської районої у м Києві державної адміністрації і, яка полягає у не розгляді письмової заяви від 20.07.21 поданої у інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005р.н. перебуваючого на утримані матері-одиначки ОСОБА_1 та сина матері-одиначки ОСОБА_1 ; зобов`язати Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію розглянути письмову заяву, зареєстровану від 20.07.2021, подану у інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005р.н., перебуваючого на утримані матері-одиначки ОСОБА_1 та сина матері-одиначки ОСОБА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням встановлених судами обставин; враховуючи письмове звернення від 20.07.21 у інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005р.н. перебуваючого на утримані матері-одиначки ОСОБА_1 та сина матері-одиначки ОСОБА_1 , визнати неправомірними дії Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо не розірвання контракту/достроково/ з директором Комунального Некомерційного Підприємства Консультативно Діагностичного Центру Деснянського району Києва ОСОБА_3 ; зобов`язати Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію розірвати контракт/достроково/ з директором Комунального Некомерційного Підприємства Консультативно Діагностичного Центру Деснянського району Києва ОСОБА_3 ; стягнути з Деснянської районої у м Києві державної адміністрації на користь неповнолітнього ОСОБА_2 , 2005р.н., перебуваючого на утримані матері-одиначки ОСОБА_1 та сина матері-одиначки ОСОБА_1 2 514 240 гривень у якості відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю ДРДА Києва.

Пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що одна їх частина стосується бездіяльності відповідача щодо розгляду поданої позивачем заяви. При цьому, одночасно позивач оскаржує дії відповідача стосовно розірвання контракту з ОСОБА_4 , як директором КНП "Консультативно-діагностичний центр" Деснянського району.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Оскаржуючи дії відповідача щодо не розірвання контракту/достроково/ з директором Комунального Некомерційного Підприємства Консультативно Діагностичного Центру Деснянського району Києва ОСОБА_3 , позивач вказує на відсутність у останнього підстав для прийняття на роботу ОСОБА_3 та порушення встановленої процедури погодження кандидатури останнього на посаді.

За визначенням пункту 17 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

При цьому, базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу".

У розумінні вказаного Закону посада директора Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Деснянського району не відноситься до публічної служби, особа, обіймаючи цю посаду, статусу державного службовця не набуває, тому відносини з приводу проходження та перебування на цій посаді не пов`язані з проходженням публічної служби.

Таким чином, позовні вимоги стосовно трудових відносин ОСОБА_3 на посаді директора комунальної установи не мають ознак публічно-правового спору, оскільки не стосуються проходження останнім публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині оскарження дій щодо не розірвання контракту/достроково/ з директором Комунального Некомерційного Підприємства Консультативно Діагностичного Центру Деснянського району Києва ОСОБА_3 містять ознаки трудового спору та не можуть бути вирішені в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що сама лише участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 21 та частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, а у суду в даному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 21, 169, 172, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук