Справа № 400/417/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 р. № 400/417/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Птичкіна В.В. за участю секретаря судового засідання розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001,
про:скасування наказу від 02.10.2020 № 56; стягнення грошових коштів в сумі 9 442,96 грн,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовної заявою до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі відповідач), в якій просить скасувати наказ відповідача від 02.10.2020 № 56 про відрахування надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 з 01.08.2020 та стягнути з відповідача утримані за період з жовтня 2020 року по теперішній час грошові кошти в розмірі 20 % з призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 в сумі 9 442,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач проводить відрахування з призначеної позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з мотивів подання, на його думку, недостовірних даних позивачем, незважаючи на те що постановою від 22.12.2020 у справі № 400/2735/20 П`ятий апеляційний адміністративний суд скасував рішення відповідача від 04.03.2020 про відмову в призначенні соціальної допомоги, мотивоване такою самою обставиною (подання позивачем недостовірних відомостей). Позивач наполягає на відсутності переплати соціальної допомоги, оскільки сім`я позивача не отримувала доходи від земельних ділянок, про які позивач не подавала відомостей відповідачу, а розмір соціальної допомоги був визначений з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила винести ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу стягувати з призначеної позивачу з 01.08.2020 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям переплату в розмірі 20 % до вирішення вказаного позову в судовому порядку.

Ухвалою від 29.01.2021 суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, заборонивши відповідачу стягувати з призначеної позивачу з 01.08.2020 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям переплату в розмірі 20 %.

Ухвалою від 22.02.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі, постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, установив сторонами строки для подання заяв по суті справи та доказів.

Копію ухвали від 22.02.2021 відповідач отримав 02.03.2021, але правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, позову не заперечив, правової позиції по суті спору не висловив.

У справі відсутні докази, які б свідчили про поважність причин неподання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Керуючись частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

У зв`язку з відсутністю заяв учасників справи про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сім`я ОСОБА_1 має статус багатодітної, малозабезпеченої родини та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Веселинівської РДА Миколаївської області з 22.06.2017.

01.02.2018 (первинне призначення) позивачу була призначена та виплачувалася державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

07.08.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення зазначеної допомоги та подала інформацію про майновий стан, в якій не зазначила про наявність у неї на праві власності земельного паю (земельних ділянок) площею 8,8552 га.

Зазначені земельні ділянки відповідно до договору оренди від 12.04.2015 надавалися у безоплатне користування та сім`єю позивача прибуток з цих земельних ділянок не отримувався.

Зазначені обставини установлені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 400/2735/20 за позовом позивача до відповідача, а тому, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На цій підставі суд з власної ініціативи оглянув матеріали справи № 400/2735/20, долучив до справи № 400/417/21 копії листа відповідача від 29.04.2020 № 642/06-В-06/1 та рішення відповідача від 01.03.2020. Дослідивши ці докази, суд установив таке.

07.02.2020 позивач звернулася до відповідача за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та надала документи, що підтверджують наявність у неї власності земельних ділянок загальною площею 8,8553 га.

Як зазначено у листі відповідача від 29.04.2020 № 642/06-В-06/1, звертаючись за призначенням спірної соціальної допомоги у лютому 2018 року, позивач не подавала відповідачу відомостей про наявність у неї на праві власності відповідного майна.

04.03.2020 відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу соціальної допомоги на підставі пункту 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (в редакції, чинній на 04.03.2020), згідно з яким у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Під прихованими відомостями відповідач мав на увазі неповідомлення позивачем про наявність у неї у власності зазначених вище земельних ділянок.

Постановою від 22.12.2020 у справі № 400/2735/20 П`ятий апеляційний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов позивача до відповідача, а саме: визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; скасував рішення відповідача від 04.03.2020 про відмову в призначені соціальної допомоги; зобов`язав відповідача призначити позивачу державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2020.

Мотивуючи зазначену вище постанову, П`ятий апеляційний адміністративний суд вказав, що відповідачем не вчинено дій для об`єктивного з`ясування всіх обставин.

Апеляційний суд зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено прийняття органом соціального захисту населення рішень щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги за минулі періоди, в яких прийнято позитивне рішення та його реалізовано в повному обсязі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що незазначення позивачем відомостей про наявність у її власності земельного паю площею 8,8552 га не є навмисним поданням недостовірних відомостей чи прихованням відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та на визначення її розміру, оскільки вказані земельні ділянки відповідно до договору оренди від 12.04.2015 надавались у безоплатне користування, а тому сім`єю апелянта прибуток з цих земельних ділянок не отримувався.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 при поданні заяви від 07.08.2019 про призначення допомоги та інформації про майновий стан, діяла із умислом подання недостовірних відомостей з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги, та того, що сім`я позивача отримувала дохід від користування нерухомим майном.

Відповідач 01.08.2020 призначив позивачу соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

02.10.2020 відповідач видав наказ «Про відрахування переплати ОСОБА_1 », про здійснення щомісячного відрахування надміру виплаченої державної соціальної допомоги в розмірі 20 відсотків з призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 з 01.08.2020, що підтверджується копією цього наказу.

Наказ мотивований посиланням, серед іншого, на пункт 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі Порядок № 250) та відсутність підтвердження добровільної сплати надміру виплаченої державної соціальної допомоги.

Листом від 02.10.2020 № 1595/14-09 відповідач повідомив позивачу, що у зв`язку з наданням позивачем недостовірних даних про наявність земельної ділянки (паю), зроблений перерахунок призначеної допомоги в попередніх зверненнях з урахуванням земельної ділянки та нараховано переплату з лютого 2018 року по січень 2020 року в розмірі 60 973,32 грн.

За період з листопада 2020 року по січень 2021 року відповідач утримав з призначеної позивачу соціальної допомоги 9 442,96 грн, що підтверджується відомостями про відрахування за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я позивача.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України від 01.06.2000 № 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі Закон № 1768-III), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 4 Закону № 1768-III, призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати визначає Порядок № 250.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 250 в редакції, чинній станом на 02.10.2020, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 250 в редакції, чинній станом на 02.10.2020, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 (далі Порядок № 632).

За пунктом 4 Порядку № 632 в редакції, чинній станом на 02.10.2020, до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи:

заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;

грошове забезпечення військовослужбовців;

пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці;

стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа);

соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі житлова субсидія та пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу;

допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;

грошові перекази, отримані із-за кордону;

інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також доходи, які задекларовано особою.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 250 в редакції, чинній станом на 02.10.2020, якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї;

повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються:

отримувачем державної соціальної допомоги самостійно;

за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 400/2735/20, яка набрала законної сили 22.12.2020, установлені такі обставини, як відсутність умислу позивача на приховування відомостей про її майновий стан (наявність у власності земельних ділянок) та неотримання доходів від цих ділянок.

Зазначеним судовим рішенням фактично установлена відсутність порушень з боку позивача під час звернення за призначенням їй соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Також суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву як визнання позову.

Ураховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Одночасно, відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає належним способом захисту порушеного права позивача не стягнення з відповідача утриманих 9 442,96 грн, а зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошові кошти у відповідній сумі.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, в сумі 908 грн за квитанцією від 21.01.2021 № 0.0..1 та судовий збір у сумі 681 грн за подання заяви про забезпечення позову, який, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Скасувати наказ Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 02.10.2020 № 56 «Про відрахування переплати ОСОБА_1 »

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (57001, Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Мозолевського, 14, ідентифікаційний код за ) виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 9442,96 грн, утримані з призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (вул. Мозолевського, 14, смт. Веселинове, Веселинівський район, Миколаївська область, 57001, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 908 грн.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (57001, Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Мозолевського, 14, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 681 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна