Справа № 420/10706/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з позовом (а.с. 1-7) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії йому ОСОБА_1 , призначеної ГУ ПФУ (пенсійна справа № ) та включення до розрахунку пенсії винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, визначеної наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618 (архівні відомості з січня 2019 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по грудень 2020 року, в колонці «Види оплати» рядок «АТО/ООС») пункт «АТО/ООС» архівних відомостей військової частини № НОМЕР_1 та пункту «Індексація».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ПФУ при призначенні йому пенсії не були враховані до розрахунку пенсії винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, визначеної наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Позивач посилається на правову оцінку, викладену в Постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2019 року по справі №826/3858/18 адміністративного провадження №К/9901/10882/19, який в своїх висновках виходив з того, що п.п. 1, 2 Постанови №103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсії, а тому відповідач, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач стверджує, що щомісячні додаткові грошові винагороди, матеріальні допомоги, грошові допомоги на оздоровлення, одноразові премії та винагороди за участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія та просив задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду надійшла заява, в якій позивач зазначив, зокрема, про дату повідомлення його про призначення пенсії (а.с.25-26).

Ухвалою суду від 21.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.33).

Представник відповідача надав до суду відзив на позов (а.с. 38-42), в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що спірні виплати не можуть бути зараховані в грошове забезпечення з якого обчислюється пенсія особи, оскільки такі виплати не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, так як не мають систематичного характеру, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, а тому вважає, що підстави для зарахування до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції для обчислення пенсії позивачу відсутні.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив, у якій він, ОСОБА_1 , вказує, що відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Крім того, відповідачем не здійснено жодних дій для підтвердження відстуності у позивача права на врахування винагороди. ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду України від 12.11.2019 року по справі №826/3858/18 (а.с. 45-46).

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій (а.с.10), проходив військову службу у Донецькому прикордонному загоні військової частини № НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991.

Згідно довідки про участь особи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення від 18.06.2019 року №30/1258, ОСОБА_1 у період з 22.03.2019 по 18.06.2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, обіймаючи штатну посаду інспектор прикордонної служби 2 категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби (а.с.11).

Відповідно до наказу начальника 1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Маріуполь від 31.07.2020 №419-ОС звільнений з військової частини у запас за п.п. «а» (у зв`язку із закінченням контракту) та виключений зі списків особового складу (а.с.31-32).

З 02.08.2020 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі Закон № 2262-XII). Позивачу пенсію обчислено при страховому стажі 40 років, та її розмір становить 9316,86 грн (а.с.16).

При призначенні пенсії позивачу, ГУ ПФУ не були враховані додаткові види його грошового забезпечення з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку із чим звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому призначеної пенсії.

Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу надано довідки про розмір виплаченого йому грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення (щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення тощо) та усіх інших щомісячних та одноразових виплат за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 за періоди з січня 2019 року по грудень 2019 року та з січня 2020 року по грудень 2020 року, з яких сплачено єдиний соціальний внесок (а.с.12-13).

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії від 22.02.2020 №1500-0308-8/20697 при обчисленні пенсії не враховано винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (а.с.16).

23.04.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та включити до розрахунку пенсії винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, визначеної наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 №188 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.03.2016 року за №488/28618 (а.с.17).

24.05.2021 ГУ ПФУ підготувало на заяву від 23.04.2021 відповідь-відмову №8163-7516/Б-02/8-1500/21 у здійсненні такого перерахунку, при цьому вказано, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії будь-яких інших виплат та виплати пенсії у будь-якому іншому розмірі відсутні, крім врахованих Пенсійним фондом, відсутні (а.с.18).

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши та проаналізувавши надати сторонами заяви, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011), вказаний Закон також регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону №2011 визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №2011 передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.ч 2, 3 ст. 9 цього ж Закону).

Проаналізувавши вищевказані норми, суд зауважує, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових, зокрема посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Стосовно позовної вимоги щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, щомісячної додаткової премії, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції та премії, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень постанови КМУ «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» №18 від 20.01.2016, Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом МО України від 10.02.2016 №67, суд дійшов висновку про те що вказані виплати залежать від участі у воєнних конфліктах, у заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду та обраховується в залежності від часу такої участі, тобто не мають щомісячного характеру, саме тому не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, які слід враховувати при нарахуванні пенсії.

Разом з тим, суд зауважує, що щомісячна додаткова премія, винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції та премія не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до додатку 15 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, яка набрала чинності з 01.03.2018. Згідно з п.2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, який видано відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, винагороди належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також суд не бере до уваги доводи позивача, що на його думку обумовлювались висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2019 року по справі №826/3858/18, адже винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції не має щомісячного характеру, а тому не відповідає предмету спірних правовідносин по справі № 826/3858/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для їх врахування у склад грошового забезпечення з якого обраховується пенсія.

Відтак, під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено протиправні дії щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати пенсії позивачу з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого стану, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст.90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 72, 77, 241-243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.