Справа № 227/2185/21
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09.09.2021 227/2185/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Покровського районного управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Артемчука Олександра Славовича, Головне управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати дії поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області старшого сержанта поліції Артемчук О.С. протиправними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ГАБ № 837331 від 23.03.2021 року по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та провадження по справі закрити;

- стягнути з поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області старшого сержанта поліції Артемчук О.С. на його користь сплачений судовий збір.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що вказана постанова є незаконною, оскільки була винесення без складання адміністративного протоколу, як то передбачають норми ст.258 КУпАП, адміністративна справа була сфальсифікована працівниками поліції. Також позивач посилається на те, що заборона перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок не була встановлена у спосіб, що визначені Конституцією і законами України та порушує його конституційні права. Крім того вказує, що до постанови занесено неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, а саме в частині того, що він 23.03.2021 року близько о 13.30 годині перебував в приміщенні суду м.Добропілля, що по вул..Банкова 39а. Ці відомості, на думку позивача є недостовірними, оскільки він ніколи не перебував у суді м.Добропілля. оскільки такого суду не існує.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с.64), до суду не з`явився, про причини неявки неповідомив.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду відповідачі до суду не з`явились (а.с.63, 66). Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Від представника ГУ НП в Донецькій області Варчина Р.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника управління.

У відповідності до ч.3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає судовому розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Покровського РУП Артемчук О.С. винесена постанова ГАБ № 837331 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

За змістом вказаної постанови, позивач 23.03.2021 року близько 13.30 годин перебував в приміщенні суду м.Добропілля за адресою вул..Банкова № 39 без засобів індивідуального захисту, зокрема без респіратора чи захисної маски, що закривають рот чи ніс, у тому числі виготовлених самостійно.

Факт перебування позивача у приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області 23.03.2021 року без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот ним не оспорюється і підтверджується змістом його позовної заяви (а.с.2 абзаци 3,4).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач посилається на те, що запровадження заборони перебування в громадських будинках і спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, є обмеженням його конституційних прав. При цьому позивач зазначає, що відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Позивач вважає, що за відсутності введених в Україні або в окремих її місцевостях режимів воєнного або надзвичайного стану відсутня законна підстава для притягнення осіб до адміністративної від повільності за перебування осіб у громадських будинках і спорудах без вдягнутої захисної маски.

Крім того позивач в своєму позові зазначає, що була порушена процедура розгляду притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП України, а саме порушені вимоги ст.258 КУпАП, в частині не складення поліцейським, в його присутності, протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він під час складання відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення оспорював допущене порушення. Також позивач зазначає, що протокол відносно нього по даному факту (серія ВАБ № 646966 за ч.2 ст.44-3 КУпАП) був складений пізніше, але без його присутності. В той же час позивач зазначає, що службові особи НПУ не мали повноважень на складення протоколу серія ВАБ № 646966 за ч.2 ст.44-3 КУпАП, тому він вважає його недійсним.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України. Відповідно до ст. 2 цього Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Статтею 23 вказаного Закону передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП можуть розглядати органи Національної поліції . Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається КУпАП та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст.254 КУпАП).

Але ст.258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В той же час частиною 5 ст.258 КУпАП передбачений обов`язок уповноваженої посадової особи, яка розглядає справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в разі якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення, який відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

При цьому, при винесені постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка складається на місці вчинення правопорушення, уповноважена на те особа повинна дотримуватися процесуального порядку притягнення особи до відповідальності, а саме повідомити хто саме приймає рішення про притягнення особи до відповідальності, оголосити постанову та в разі оспорювання особою допущеного нею порушення скласти протокол про адміністративне правопорушення, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. При цьому, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч вимогам ст. 77, 78 КАС України відповідачами взагалі не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній постанові, яку надав сам позивач, яка не є доказом як вчинення правопорушення, так і дотримання процедури притягнення до адмінвідповідальності, на що в своєму позові посилався позивач.

Тобто суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, з наданих позивачем відеоматеріалів (а.с.58) вбачається, що позивач був незгоден з винесеною відносно нього постановою, але не зважаючи на це працівник поліції, який оголошував постанову не здійснив дій, передбачених частиною 5 ст.258 КУпАП, у зв`язку з чим, на думку суду, був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача до Головне управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню, оскільки саме Головне управління НП в Донецькій області є належним відповідачем у даній справі.

Щодо заявлених вимог позивача до поліцейського Сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Покровського районного Управління головного Управління Національної поліції в Донецької області старшого сержанта поліції Артемчука Олександра Славовича, то суд зазначає, що вказаний відповідач не є належним відповідачем у даній справі виходячи з такого.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вже зазначалось вище, органи Національної поліції, відповідно до ст.222 КУпАП розглядають певну категорію справ, в тому числі і за ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ст. 62 ЗУ "Про Національну поліції", поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.2 ст.44-3 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювання "від імені органів Національної поліції" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі N 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі N 127/6881/17.

Таким чином належним відповідачем у цій справі є Головне управління національної поліції в Донецькій області, а не поліцейський СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області старший сержант поліції Артемчук О.С..

На підставі викладено позовні вимоги до поліцейського СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області старший сержант поліції Артемчук О.С. задоволенню не підлягають, як такі, що пред`явлені до неналежного відповідача.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.38 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а також вимоги п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, які передбачають, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП слід закрити, оскільки правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вчинено 23.03.2021 року і з цього часу минуло більше ніж 2 місяці.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено 454,00 грн судового збору (а.с.18).

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, на користь позивача підлягає стягненню витрати, понесені ним при зверненні до суду у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ НП в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 1,7, 38, 44-3, 247, 245, 258, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 59, 77, 94, 143, 241-246, 250, 251, 286 293, 295 КАС України. -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову ГАБ № 837331, винесену 23 березня 2021 року поліцейським СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області старшим сержантом поліції Артемчук О.С. про справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн - скасувати та провадження у справі закрити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Покровського районного управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Артемчука Олександра Славовича про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені витрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів, з дня його проголошення шляхом подання скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Позивач: ОСОБА_1 : зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Донецькій області (, адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 86)

Відповідач: поліцейський Сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Покровського районного Управління головного Управління Національної поліції в Донецької області старший сержант поліції Артемчук Олександр Славович (Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 52).

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

09.09.2021