Справа № 440/6488/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/6488/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05 березня 2021 року №2316-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту м. Глобине;

- зобов`язати Головне управляння Держгеокадастру у Полтавській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту м. Глобине.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність спірного рішення відповідача, прийняття якого перешкоджає в реалізації позивачем свого права на отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, оскільки зазначене рішення не містить жодних мотивів на підтвердження наявності достатніх підстав для відмови у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

19 липня 2021 року до суду від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, зазначена графічних матеріалах, перебуває у постійному користуванні гр. ОСОБА_2 згідно державного акта на право постійного користування землею серії ПЛ №185418 від 02.11.2004. Також у відзиві Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" № 1423-ХІ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, Розділ Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого, всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності автоматично переходять у комунальну власність, тому Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області заборонено розпоряджатись такими землями, у тому числі вирішувати питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Крім того, 19 липня 2021 року до суду від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Глобинську міську раду. Разом з тим, подане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки підставою для залучення до участі у справі особи, яка не є стороною у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є можливість впливу судового рішення на права, свободи, інтереси або обов`язки такої особи. Суд акцентує увагу, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій відповідача при прийнятті наказу за заявою ОСОБА_1 .

Також, 19 липня 2021 року до суду від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав того, що підпис у паспорті позивача відрізняється від підпису у позовній заяві, що на думку відповідача є підставою для висновку, що позовну заяву підписано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, з огляду на те, що належність підпису конкретній особі можливо встановити лише шляхом проведення відповідної експертизи. Крім того, суд зауважує, що клопотання ОСОБА_1 від 25.02.2020, подане до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області містить підпис, візуально схожий на підпис у позовній заяві, та було розглянуто відповідачем по суті. Отже, у задоволенні клопотання необхідно відмовити за безпідставністю.

Суд розглядає справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, у межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням від 25.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту (м. Глобине), за рахунок земельної ділянки, яка не передана в комунальну власність Глобинської міської ради.

Наказом №8624-СГ від 26.03.2020 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з підстав невідповідності поданого на розгляд клопотання вимогам частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №440/3827/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8624-СГ від 26 березня 2020 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту м. Глобине;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 25.02.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту (м. Глобине), за рахунок земельної ділянки, яка не передана в комунальну власність Глобинської міської ради та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом;

в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №440/3827/20 відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту (м. Глобине), за рахунок земельної ділянки, яка не передана в комунальну власність Глобинської міської ради та 05.03.2021 прийнято наказ №2316-СГ, яким у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області з підстав того, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває у постійному користуванні іншої особи на підставі державного акта на право постійного користування землею.

Позивач, не погодившись із прийнятим щодо нього наказом, вважаючи його необґрунтованим та протиправним, звернувся до суду за правовим захистом порушеного права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

В силу положень п. "а" ч. 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України.

Так, згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частина шоста статті 118 ЗК України передбачає перелік документів, що має бути поданий до компетентного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, а саме:

клопотання у якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри;

графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб);

документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, якщо особою яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу, підстави для відмови у його наданні (окрім встановлених ч. 7 ст. 118 ЗК України), відсутні.

Суд звертає увагу на те, що документи які подаються з метою отримання дозволу повинні бути належним чином оформлені, відповідати встановленим до них вимогам, а їх зміст повинен давати можливість перевірити наявність чи відсутність підстав для відмови у наданні дозволу встановлених нормами ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено перелік підстав для відмови у наданні дозволу, за результатами розгляду належним чином оформленого клопотання та додатків до нього. До таких підстав належить:

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно правових актів;

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недоліків які об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення документації із землеустрою є самостійною підставою для відмови.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом відповідача позивачу відмовлено в наданні такого дозволу, у зв`язку з тим, що при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 встановлено, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка перебуває у постійному користуванні гр. ОСОБА_2 згідно державного акта на право постійного користування землею серії ПЛ №185418 від 02.11.2004.

Надаючи правову оцінку зазначеній відповідачем підставі для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд керується такими мотивами.

Листом від 15.07.2021 №201/404-21 Відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомив про те, що земельна ділянка, яка позначена у графічному матеріалі як бажане місце розташування, перебуває у власності гр. ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ПЛ №185418, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2 від 02.11.2004 на підставі розпорядження голови Глобинської райдержадміністрації №869 від 08.10.2004 площею 1,9900 га для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області кадастровий номер :00:027:0036.

Таким чином на даний час бажана до відведення земельна ділянка перебуває в користуванні гр. ОСОБА_2 на підставі вищевказаного Державного акту.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Перевіряючи обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, слід вказати на частину 5 статті 116 ЗК України, якою прямо передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Тобто, в разі якщо громадянин України бажає отримати безоплатно у власність земельну ділянку із земель державної або комунальної власності, яка перебуває у користуванні третьої особи, такий громадянин додає до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою погодження землекористувача.

Як вбачається з копії клопотання позивача від 25.02.2020, до неї не було додано погодження землекористувача, в даному випадку гр. ОСОБА_2 .

Таким чином вимоги ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України позивачем не виконані.

Отже, оскільки відповідачу було відомо про наявність у гр. ОСОБА_2 права власності (користування) на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №185418, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2 від 02.11.2004, площею 1,9900 га для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області кадастровий номер :00:027:0036, відповідач не мав правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що прямо суперечило б частині 5 статті 116 ЗК України, та порушило б права законного користувача земельною ділянкою - гр. ОСОБА_2 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 4 травня 2020 року у справі № 816/1331/17 та від 12 червня 2020 року у справі № 480/303/19.

Згідно з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оскаржений наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05 березня 2021 року №2316-СГ є правомірним.

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко