Справа № 520/9355/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
10 вересня 2021 року Справа № 520/9355/21
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби №UA807000/2021/000750/2 від 22.04.2021 про коригування митної вартості.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA807170/2021/00725.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп..

03.09.2021 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справы, в якій він просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі №520/9355/21, яким стягнути з Слобожанської митниці Держмитслужби (Код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, яка надана Адвокатським Бюро "Марцонь Д.Г. "Марцоні" у розмірі 16900 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень).

Відповідач своїм правом на подання заперечень на заяву позивача від 03.09.2021 не скористався.

Необхідності в проведенні судового засідання з повідомленням сторін, в даному випадку не вбачається, тому суд розглядає питання щодо судових витрат у порядку, встановленому ч.ч.3, 5 ст.143, ч.3 ст.252 КАС України.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши доводи заяви та надані до неї докази, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2021 між Адвокатським Бюро "Марцонь Д.Г. "Марцоні" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №280421, відповідно до пп 1.1 якого, адвокатське бюро бере на себе зобовязання надавати правову допомогу з представництва Клієнта у справі за позовом Клієнта до Слобожанської митниці держмитслужби у Харківському окружному суді (суді першої інстанції), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, а Клієнт зобов`язаний сплатити за них грошову суму у розмірі встановленому Додатковим №1, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно акту здавання приймання наданих послуг від 03.09.2021 надані послуги за договором між Сторонами від 28 квітня 2021 року №280421, а саме:

1) усна консультація (75 хвилин, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 750,00 грн.; 2) аналіз та вивчення документів (60 хвилин, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 500,00 грн.; 3) аналіз аналогічної судової практики (90 хвилин, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 1350,00 грн.; 4) складання позовної заяви (до 36 сторінок, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 7200,00 грн.; 5) складання письмових пояснень (до 18 сторінок, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 3600,00 грн.; 6) складання клопотання про відкладення розгляду справи (до 3 сторінок, виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 500,00 грн.; 7) участь в трьох судових засіданнях по справі (виконавець адвокат Марцонь Д.Г.) 3000,00 грн..

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи, також, надано квитанції: № 0.0..1 від 30.04.2021, в якому зазначено призначення платежу: сплата за юр. послуги зг рах 280421-01 від 28.04.2021 та №0.0..1 від 08.07.2021, в якому зазначено призначення платежу: сплата за юр. послуги зг рах 080721-01 від 08.07.2021 на загальну суму 8700,00 грн..

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи слідує, що позивач на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, надав суду копії таких документів: договір про надання правової допомоги №280421 від 28.04.2021, Додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 28.04.2021, акт здавання приймання наданих послуг від 03.09.2021 надані послуги за договором між Сторонами від 28 квітня 2021 року №280421, квитанції: № 0.0..1 від 30.04.2021, в якому зазначено призначення платежу: сплата за юр. послуги зг рах 280421-01 від 28.04.2021 та №0.0..1 від 08.07.2021, в якому зазначено призначення платежу: сплата за юр. послуги зг рах 080721-01 від 08.07.2021 на загальну суму 8700,00 грн..

При цьому, на переконання суду, ряд послуг, такі як усна консультація, аналіз та вивчення документів, аналіз аналогічної судової практики, є подібними діями представника позивача під час яких здійснюється формування позиції позивача при підготовці адміністративного позову щодо спірних правовідносин, аналізу судової практики, надання пояснень, тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18.

З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо відсутності доказів повної сплати правової допомоги адвокату (квитанцій, платіжних доручень, банківських чеків, тощо), суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Суд зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Отже, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21 січня 2021 року № 280/2635/20 (провадження №К/9901/29763/20).

Згідно акту здавання приймання наданих послуг від 03.09.2021 року, зазначено, що сторони погодили, що Клієнт зобов`язаний сплатити повну вартість за надані послуги протягом двох місяців після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, суд приходить до переконання про те, що за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 14300,00 грн..

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14300 грн. (чотирнадцять тисяч триста гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішенні може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. О. Супрун