Справа № 520/3006/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 р. Справа № 520/3006/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.04.21 по справі № 520/3006/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 26.10.2020 року про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч.3 ст.59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991р., відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по адміністративній справі № 2040/8023/18, з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018р. 3723 грн., на 01.01.2019р. 4173 грн., на 01.01.2020р. 4723 грн., на 01.01.2021р. 6000 грн., починаючи з 01.01.2018 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991р., відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по адміністративній справі № 2040/8023/18, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018р. 3723 грн., на 01.01.2019р. 4173 грн., на 01.01.2020р. 4723 грн., на 01.01.2021р. 6000 грн. і кожного наступного (відповідного) року в разі збільшення розмірів мінімальної заробітної плати на протязі року, встановленої законом на відповідний рік, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, починаючи з 01.01.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 26.10.2020 року про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч.3 ст.59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991р., відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по адміністративній справі № 2040/8023/18, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018р. 3723 грн., на 01.01.2019р. 4173 грн., на 01.01.2020р. 4723 грн., на 01.01.2021р. 6000 грн., починаючи з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991р., відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по адміністративній справі № 2040/8023/18, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018р. 3723 грн., на 01.01.2019р. 4173 грн., на 01.01.2020р. 4723 грн., на 01.01.2021р. 6000 грн. і кожного наступного (відповідного) року в разі збільшення розмірів мінімальної заробітної плати на протязі року, встановленої законом на відповідний рік, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, починаючи з 01.01.2018 року.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року у справі №520/3006/21 та прийняти рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що 26.10.2020 року відділом з питань перерахунків пенсій № 28 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення №150762/184, яким при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії було відмовлено. Також зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 року по справі № 520/5282/2020 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі № 2040/8023/18, на яке посилається позивач, виконані у повному обсязі. Крім того, відповідач зазначає, що якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України. Відповідач зазначає, що звернувшись з позовом, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду по справі № 2040/8023/18, яке набрало законної сили.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивачу встановлена безстроково 2 група інвалідності.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію відповідно до положень Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі №2040/8023/18, яке набрало законної сили 26.11.2018 року, було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, провести перерахунок та обчислення державної (основної) пенсії ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991р., тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.10.2017.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі №2040/8023/18 пенсію позивачу перераховано, з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017 року 3200 грн. Проте, зі зміною мінімальної заробітної плати відповідач не здійснює перерахунок пенсії позивача, зазначивши, що в рішенні суду від 24.10.2018 року у справі № 2040/8023/18 відсутнє зобов`язання в подальшому проводити перерахунок пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного (наступного) року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі №520/5282/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч.3 ст.59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.01.1991р., тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018р. - 3723 грн., на 01.01.2019р. - 4173 грн., на 01.01.2020р. - 4723 грн., і кожного наступного (відповідного) року, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, починаючи з 01.01.2018 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 року за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року по справі №520/5282/2020 змінено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16.03.2020 року.

Рішенням № 150762/184 від 26.10.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за його повторною заявою відповідно до рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся для захисту порушених прав із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольнивши позов, дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 26.10.2020 року про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991р., відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по адміністративній справі № 2040/8023/18, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018р. 3723 грн., на 01.01.2019р. 4173 грн., на 01.01.2020р. 4723 грн., на 01.01.2021р. 6000 грн., починаючи з 01.01.2018 року, є незаконним та протирічить положенню частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з 01.10.2017 року до 25.04.2019 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1788-XII визначені такі види пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), який спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 9 Закону № 796-XII встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст. 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у ст. 59 Закону №796-ХІІ.

Так, статтею 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 01.10.2017, було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною 3 статті 59 Закону № 796-XII, у редакції, чинній до 01.10.2017, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" статтю 59 Закону № 796-ХІІ викладено в наступній редакції: "Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Закон № 2148-VIII в частині зазначених змін, згідно Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 01 жовтня 2017 року, отже, з цієї дати розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 08 травня 2018 року по справі №820/1148/18 для отримання пенсії за частиною 3 статті 59 Закону особа має відповідати таким критеріям:

особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби;

особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 постанову від 23.11.2011 № 1210 доповнено п. 9-1 наступного змісту:

«9-1. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:Кзс=Зп(мін)*5/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 Справа №3-14/2019(402/19, 1737/19) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Отже, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 року.

З огляду на викладене, чинними з 26 квітня 2019 року є положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини третьої статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є особами з інвалідністю внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-XII з 26 квітня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543 абзац перший п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, викладено у такій редакції:

«9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс*Кзс*Кв/100%

де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс=Зп(мін)*5/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Як встановлено матерілами справи, позивач має статус особи, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, особою з інвалідністю ІІ групи, перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії по інвалідності на умовах, встановлених ст.59 Закону № 796-XII.

Отже, обчислення основної державної пенсії по інвалідності позивача відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, підлягає з дати звернення із заявою, виходячи з того, що означеною законодавчою нормою передбачено, що обчислення пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону № 796-XII, в розмірі, який обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, можливе лише за бажанням пенсіонера.

Таким чином, саме активні дії пенсіонера - звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, можуть посвідчувати бажання останнього стосовно такого обчислення його пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, позивач звернувся до пенсійного органу 16.03.2020 року.

Враховуючи викладене, у відповідача не було підстав для здійснення такого перерахунку раніше подання позивачем вказаної заяви.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017, якою внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, та яка застосовується з 01.10.2017, містить лише формулу, за якою обчислюється пенсія з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати. Однак, право на обчислення пенсії за цією формулою не є абсолютним, оскільки, в силу положень ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ, потребує вчинення пенсіонером певних дій для його реалізації.

Окрім того, як вже зазначалось, обмеження щодо застосування норми ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ, на виконання якої прийнята ця постанова, для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, були зняті лише з 26.04.2019, а відтак, формула обчислення пенсії, передбачена цією постановою КМ України, не може бути застосована до позивача з 01.10.2017.

Вказана постанова Кабміну не надає повноважень органам Пенсійного фонду автоматично змінити механізм обчислення фактично отримуваної пенсіонером пенсії на механізм, передбачений ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ, без волевиявлення пенсіонера.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивачу здійснено з 01.10.2017 відповідно до положень ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII та Порядку №1210, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по справі №2040/8023/18.

Застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії, узгоджується також зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, якою передбачено право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, за Законом № 796-XII умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч. 3 ст. 54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, Закон № 796-XII та Закон № 2262-ХІІ не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Посилання позивача у цій справі на неправомірність рішення відповідача від 26.10.2020 року № 150762/184, через неврахування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі № 2040/8023/18, судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки предметом розгляду в справі, що розглядається, є рішення, прийняте на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 року у справі №520/5282/2020.

Доказів звернення позивача до суду в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України у справі №2040/8023/18 суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 відповідно до положень ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного у рішенні від 20.05.2020 року № Пз/9901/22/19 (зразкова справа № 520/12609/19), залишеного без змін рішенням Великої палати Верховного Суду від 21.04.2021 року.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов помилкових висновків.

За таких обставин, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду справи фактичні обставини справи та враховуючи норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ГУПФУ в Харківській області від 26.10.2020 року № 150762/184 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 01.01.2018 року відповідно до вимог ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, як норми прямої дії, є правомірним та підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року по справі №520/3006/21, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/3006/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський