Справа № 420/5226/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 вересня 2021 р. Справа № 420/5226/20

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суд у складі головуючого судді: Лук`янчук О.В., суддів: Бітова А. І., Ступакової І. Г., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Бурнасу" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 30.03.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Бурнасу" задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області втретє подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021 р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без руху, встановлено апелянту строк 10 днів з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків, зокрема зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання доказів поважності причин пропуску цього строку.

Апелянту роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду, передбачені ст. 299 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтуванні якої зазначено, що строк пропущено через відсутність належного фінансування та реорганізацію податкового органу.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, колегія суддів зазначає наступне.

Особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку та строки.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

З огляду на викладене, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, а також внутрішня процедура виділення коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкритті провадження по справі.

Колегія суддів зауважує, що податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

Обґрунтовуючи наявність поважних причин пропуску строку оскарження відповідач посилається на реорганізацію управління шляхом утворення відокремленого підрозділу Державної податкової служби України відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529.

Зазначені у клопотанні обґрунтування не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження в силу ст. 295 КАС України, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому неухильне виконання останнім своїх службових обов`язків, зокрема, в частині дотримання вимог процесуального закону щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України (форма і зміст) та подання у встановлений строк, не повинно ставитись в залежність внутрішніх питань роботи податкового органу, оскільки вказані обставини є виключно проблемою внутрішньої організації роботи останнього.

Крім того, суд зазначає, що подача апеляційної скарги більше ніж через три тижні після її повернення П`ятим апеляційним адміністративним судом не можна визнати своєчасною та обґрунтованою.

Щодо доводів скаржника про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає право скаржника звернутися зі скаргою протягом одного року, є безпідставними та свідчать про самостійне (довільне) тлумачення ним норм процесуального права, якими визначено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 03.02.2021 року по справі №826/15097/17, оскільки обставини пропуску строку з повторним зверненням з апеляційною скаргою в постанові Верховного Суду не є тотожними до обставин, які встановлені у даній справі.

Колегія суддів наголошує, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (метою цього Закону є впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини) суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Разом з цим, обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Отже, скаржником не доведено поважності причин пропуску строку для повторного звернення з апеляційною скаргою та не надано докази, які б підтвердили поважності причин пропуску цього строку.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки скаржником не надано доказів для визнання поважними причин строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Разом з цим, станом на 07.09.2021 року вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не виконано, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Також, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про заміну відповідача по справі - Головне управління ДПС в Одеській області () на правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України відповідно до Наказу від 30.09.2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби України".

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про здійснення процесуального правонаступництва.

Керуючись ст. ст. 52, 299 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про заміну відповідача його правонаступником задовольнити.

Замінити Головне управління ДПС в Одеській області () його процесуальним правонаступником - Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166).

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції відповідно до чинного законодавства.

Суддя-доповідач Лук`янчук О.В.
Судді Бітов А.І. Ступакова І.Г.