Справа № 400/2929/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 р. № 400/2929/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001,
до відповідача:Дочірнього підприємства"Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029,
про:стягнення податкового боргу в сумі 368 904,04 грн,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Миколаївській області) звернулося з позовом до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача в дохід держави податковий борг в сумі 368 904,04 грн з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що за філією «Кривоозерський райавтодор» відповідача обліковується заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проте всупереч вимог чинного законодавства вона є непогашеною.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, позовних вимог не заперечив, правової позиції по суті спору не висловив.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 18.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 034.

На підставі частини дев`ятої статті 205 та статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має борг із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) на суму 368 904,04 грн.

Борг із сплати єдиного внеску утворився у зв`язку з несплатою відповідачем:

- самостійно нарахованих ним сум єдиного внеску в сумі 243 545,65 грн;

- донарахованого позивачем єдиного внеску в сумі 573,15 грн за актом про результати планової виїзної перевірки філії відповідача - «Кривоозерський райавтодор» від 01.04.2019 № 440/14-29-14-05/26174252 (вимога про сплату боргу (недоїмки) від 22.04.2019 № Ю-45);

- штрафних (фінансових) санкцій та пені, застосованих позивачем рішеннями від 22.04.2019 № , № , № , від 13.05.2019 № , від 27.12.2019 № , № .

11.02.2020 позивач сформував вимогу № Ю-275-14 про сплату недоїмки на суму 368 904,04 грн.

Вимога вручена філії відповідача 19.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 322.

Зазначена вище вимога перебувала на примусовому виконанні в Кривоозерському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та була повернута позивачу без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Докази оскарження або скасування вимоги у матеріалах справи відсутні.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI , платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 25 Закону № 2464-VI, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

За пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

У випадках, зазначених в абзаці одинадцятому цієї частини, податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Як установив суд, вимога від 11.02.2020 № Ю-275-14 направлена та вручена філії відповідачу, відомості щодо оскарження вимоги відсутні.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про узгодженість заборгованості відповідача із сплати єдиного внеску в сумі 368 904,04 грн.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити шляхом стягнення зазначеної заборгованості з відповідача.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як субєкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, повязаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код за ) до Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код за ЄДРПУ: 31159920) задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2А, ідентифікаційний код за ) в дохід держави заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 368 904,04 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна