Справа № 748/2013/21
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/43/21
Єдиний унікальний № 748/2013/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2021 р.м. Чернігів

Чернігівській районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді - Меженнікової С.П.,

секретарі - Іващенко О.А.,

з участю представника позивача - адвоката Кулініч К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2021 року, згідно поштового штемпелю, представник позивача - адвокат Кулініч К.В. звернулася до Чернігівського районного суду Чернігівської області з вказаним вище адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 04 серпня 2021 року № 11, прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закрити адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Також, просить стягнути з відповідача суму понесених позивачем судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного вивчення відповідачем обставин справи, без зазначення жодного доказу на підтвердження його вини. Обставини, які вказані в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності. Крім того, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення по суті справи та залучити до розгляду справи фахівця в галузі права. За таких обставин ОСОБА_1 змушений звернутися до суду про скасування даної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, поислаючись на викладені в позові обставини. Додатково зазначила, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем після закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надавши заяву про розгляд справи у відсутності його представника за наявними матеріалами справи. Своїм право на подання відзиву, відповідач не скористався.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 11 від 04 серпня 2021 року, винесеної Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради, ОСОБА_1 18 травня 2021 року близько 21 години 00 хвилин, в СТ «Перемога», дачний будинок № 56, за місцем свого мешкання, не забезпечив надійне утримання свого собаки породи «німецька овчарка», що спричинило її вільне перебування в громадському місці по вулиці № 3, чим порушив п. 12 «Правил благоустрою території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району», та вчинив правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП з накладенням стягнення у виді 340 грн штрафу.

Адміністративна відповідальність за ст.152 КУпАП настає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Позивач заперечує проти вчинення правопорушення.

Суд вважає, що доводи позову про неповне вивчення відповідачем всіх обставин справи при вирішення питання винності ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, знайшли своє підтвердження, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно діючого Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 09.03.1988 №5540-ХІ, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення (розділ ІІ стаття 17).

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого здійснювався розгляд справи відносного ОСОБА_1 суду надано не було.

Розділом ІІ стаття 22 вказаного вище Положення передбачено розгляд справи адміністративною комісією в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не доведено факту сповіщення позивача про розгляд матеріалів щодо скоєння адміністративного правопорушення, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені ст. 268 КУпАП, що на думку суду є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року у справах № 405/7568/16-а та від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15.

Також, суд погоджується з доводами сторони позивача, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися, передбачені ч.1 ст.38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як встановлено з оскаржуваної постанови, правопорушення вчинено 18.05.2021, а адміністративне стягнення накладено 04.08.2021, тобто з порушенням строку, передбаченого ч.1 ст.38 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з врахуванням всього вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог, скасування постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради №11 від 04.08.2021, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 340 грн на громадянина ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Слід зауважити, що вимоги ч.3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною постанови №11 від 04.08.2021, - задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 454 грн, який підлягає відшкодування позивачу у відповідності до ч. 1 і ч. 3 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що виступав відповідачем у справі. Оскільки вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні даного позову точно визначити неможливо, оскільки даний позов носить вимоги немайнового характеру, то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню судовий збір в сумі 454,00 гривень.

Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: Ордер від 16.08.2021 серії СВ № 130349, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 30.11.2018 серії ЧН № 000533, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №98 від 08.09.2021 на суму 6000,00 грн та копію рекомендацій щодо мінімальних ставок адвокатського гонорару на 2020р. .

Суд констатує, що договору про надання правничої допомоги, доказів, які б надавали можливість суду встановити види наданої професійної правничої допомоги (опис робіт, виконаних адвокатом), їх вартість, тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога позивачу, співмірність витрат до предмета спору, факт оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек), позивачем не надано.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 77, 139, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 04 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 340 грн штрафу і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Свиридовського,54.

Суддя : С.П. Меженнікова