Справа № 400/6065/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2021 р. № 400/6065/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, з вимогами визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по відмові йому в зарахуванні до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу роботи на посадах слідчого, календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а також в частині встановлення йому розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на рівні 68% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу 42 років 07 місяців 4 дні, із нарахуванням стажу його роботи: періоду роботи на посадах слідчого (начальника слідчого відділення) Центрального районного відділу внутрішніх справ УМВС Миколаївській області з 01.08.1978 року по 22.06.1987 року, який становить 8 років 10 місяців 21 день; календарного періоду проходження строкової військової служби з 05.05.1971 року по 22.11.1973 року, який становить 2 роки 06 місяців 14 днів та половини строку навчання у період з 01.09.1974 року по 27.06.1978 року за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського, який становить 1 рік 10 місяців 28 днів, встановивши щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 94% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді, на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2020 року за вих. №8-15/24/2020, здійснивши такий перерахунок починаючи з 19.02.2020 року та виплатити різницю між належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 24.09.2016 він суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Взагалі має 42 повний років стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, який включає стаж на роботі судді місцевого суду, судді апеляційного суду, а також проходження військової служби, навчання на денній формі у юридичному вищі та робота на посадах слідчого. З урахуванням стажу у 42 роки, розмір щомісячного довічного утримання повинен був би дорівнювати 94% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді. Але рішенням ГУ ПФУ у Миколаївській області враховано стаж на посаді судді лише у розмірі 29 років, та нараховано щомісячне грошове утримання у розмірі 68%.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що відповідно до ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді судді, арбітра, судді КСУ, члена ВРП, РВЮ, ВККС. Зарахування іншої діяльності до стажу роботи судді, чинним законодавством не передбачено. Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання розраховано відповідно до ст.137 з урахуванням стажу роботи на посаді судді 29 років 3 місяця 3 дні.

Суд розглянув справу 09.09.2021 в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України, на підставі матеріалів наданих сторонами в строки визначені в ухвалі про відкриття провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив.

ОСОБА_1 в період з 05.05.1971 по 15.11.1973 проходив строкову службу в Збройних силах СРСР.

В період з 01.09.1974 по 27.06.1978 ОСОБА_1 навчався на денному відділенні Харківського юридичного інституту імені Ф.Е. Дзержинського.

В період з 01.08.1978 по 22.06.1987 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах слідчого, старшого слідчого та начальника слідчого відділення Центрального районного відділу УМВС України в Миколаївській області.

В період з 22.06.1987 по 22.02.1990 ОСОБА_1 працював на посаді судді Заводського районного суду м. Миколаєва.

В період з 22.02.1990 по 23.09.2016 ОСОБА_1 працював на посаді судді апеляційного суду Миколаївської області.

При цьому, 02.03.2000 постановою Верховної Ради №1499-ІІІ, ОСОБА_1 обраний на посаду судді Миколаївського апеляційного суду безстроково.

08.09.2016 постановою Верховної Ради України №1515-VIII ОСОБА_1 звільнений з посади судді у відставку.

З 24.09.2021 ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

26.02.2020 ОСОБА_1 отримав в Миколаївському апеляційному суді довідку №8-15/24/2020 про розмір суддівської винагороди, судді, якій працює на відповідній посаді.

ГУ ПФУ у Миколаївській області здійснено ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №8-15/24/2020 від 26.02.2020, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 29 років 3 місяця 3 дні, який включає стаж роботи на посаді судді Заводського районного суду м. Миколаєва та стаж роботи на посаді судді апеляційного суду Миколаївської області, та визначено її у розмірі 68% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді.

При цьому, час проходження позивачем строкової служби в Збройних Силах, навчання на денному відділенні юридичного вищу, а також роботи на посадах слідчого, ГУ ПФУ у Миколаївській області у стаж роботи судді не враховував.

Так дійсно, відповідно до ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 №2453-VI, який діяв на час призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.16, який вже діяв під час розгляду відповідачем заяви позивача про здійснення перерахунку розміру грошового утримання, до стажу роботи на посаді судді зараховується лише робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Як ст.135 Закону №2453-VI від 07.07.10, так і ст.137 Закону №1402-VIII від 02.06.16 не передбачено врахування до стажу роботи на посаді судді час навчання на денному відділенні вищого навчального закладу та роботи на посадах слідчих, а також проходження строкової військової служби.

Разом з тим, відповідно до п.34 Розділ XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII від 02.06.16, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічна норма містилися і у Законі №2453-VI від 07.07.10, а саме п.11 Розділ XIII Прикінцеві положення - судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Зазначена норма діяла до 28.03.15, до моменту набрання чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-VIII від 12.02.15.

За таких обставин для визнання стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді необхідно керуватись законодавством, які діяло на час його призначення (обрання) суддею.

В період з 12.10.93 по 30.07.10 це питання було врегульоване Законом України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.92.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865 від 03.09.05 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічна норма про зарахування часу навчання та проходження строкової військової служби, була передбачена Указом Президента України №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Таким чином, у цьому випадку передбачене ультраактивна дія закону (переживання закону), застосування до триваючих правовідносин правових норм, вже скасованих нормативно-правових актів, для врахування інтересів осіб, які вступили у спірні правовідносини, до набуття чинності нового нормативного акта.

При цьому, суд враховує висновок Верховного Суду щодо застосування п.34 Розділ XII Прикінцевих та перехідних положень Закону, викладений у постанові від 20.02.18 по адміністративній справі №9901/382/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72428431) щодо того, що для мети визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи можливо звернутись до дати обрання позивача суддею безстроково.

Враховуючи, що позивача обрано на посаду судді безстроково 02.03.2000, він з урахуванням вимог п.34 Розділ XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII від 02.06.16 та п.11 Розділ XIII Прикінцеві положення Законі №2453-VI від 07.07.10, зберіг визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення (обрання), тобто в порядку визначеному Законом України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.92, Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», та постанови КМУ «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865 від 03.09.05.

Також, суд враховую відповідну практику Верховного Суду у аналогічний справах: у постановах від 19 червня 2018 року у справі №243/4458/17, від 13 листопада 2019 року у справі №521/2593/17, від 05 грудня 2019 року у справі №592/2737/17, від 13 лютого 2020 року у справі №592/5433/17, від 24 березня 2020 року у справі №559/512/17 та від 29 квітня 2020 року у справі №426/12415/16-а, від 31 березня 2021 у справі №235/7316/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок численно викладений у постановах Верховного Суду, зазначених вище.

Враховуючи, що законодавством (Закон України «Про статус суддів» та постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865 від 03.09.05) станом на час призначення (обрання) позивача суддею було передбачено врахування у стаж роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання робота на посаді слідчого, календарний період проходження строкової військової служби, а також половина строку навчання за денною формою на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, ОСОБА_1 має право на визначення їй загального стажу роботи судді з врахуванням у тому числі і цих періодів.

Відповідно до ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про статус суддів», постанови КМУ «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» №865 від 03.09.05, а також Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання 42 роки 07 місяців 04 дні то, відповідно до ст.142 Закону, він має право на щомісячне грошове утримання судді у відставки в розмірі 94 відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+2%*22 років).

Позов задовольнити у повному обсязі.

Сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 908 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, 13844159) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області по відмові ОСОБА_2 в зарахуванні до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, часу роботи на посадах слідчого, календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, а також в частині встановлення йому розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на рівні 68% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020,13844159) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу 42 років 07 місяців 4 дні, із нарахуванням стажу його роботи: періоду роботи на посадах слідчого (начальника слідчого відділення) Центрального районного відділу внутрішніх справ УМВС Миколаївській області з 01.08.1978 року по 22.06.1987 року, який становить 8 років 10 місяців 21 день; календарного періоду проходження строкової військової служби з 05.05.1971 року по 22.11.1973 року, який становить 2 роки 06 місяців 14 днів та половини строку навчання у період з 01.09.1974 року по 27.06.1978 року за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського, який становить 1 рік 10 місяців 28 днів, встановивши щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 94% грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді, на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2020 року за вих. №8-15/24/2020, здійснивши такий перерахунок починаючи з 19.02.2020 року та виплатити різницю між належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко