Справа № 300/5020/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"10" вересня 2021 р. Справа № 300/5020/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання незаконними рішень та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 10.09.2021 звернулася до суду з адміністративним позовом до Перегінської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення № 640-53/2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" від 07.08.2020, зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та погодити межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0.0364 га для ведення особистого селянського господарства.
Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву від 08.09.2021 про забезпечення позову шляхом: накладання арешту на земельну ділянку площею 0,0364 га. по АДРЕСА_1 та заборони Перегінській селищній раді, її працівникам, посадовим та службовим особам вчиняти реєстраційні та інші дії щодо її перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, розпорядження та зміни цільового призначення, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що оскаржуване рішення № 640-53/2020 спрямоване на надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування кінотеатру, а в загальну площу даної відведеної земельної ділянки входить ділянка яка належить позивачу на праві користуванні для ведення особистого селянською господарства земельна ділянка площею 0.0364 га. Відтак, внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 може бути заподіяно матеріальної шкоди, а тому на думку позивача необхідно на час судового розгляду даної справи застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, які стосуються спірної земельної ділянки площею 0.0364 га по АДРЕСА_1 , оскільки вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав на час вирішення спору в суді.
Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши зміст позовної заяви та матеріали позовної заяви, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З наведених приписів Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.
Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відтак, суд звертає увагу, що КАС України не передбачає вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту, а тому заява позивача в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності хоча б однієї з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В контексті вказано слід також зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, якщо існує небезпека не співрозмірного заподіяння шкоди інтересам позивача, або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим, в тому числі унеможливить у зв`язку з цим виконання рішення суду. Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В той же час, незважаючи на вказане вище правове регулювання інституту забезпечення позову, ОСОБА_1 не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Твердження позивача, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечувальних заходів, сформульовані як можливість/ймовірність, яка ґрунтуються тільки на припущеннях.
Також, суд не може погодитись з доводами позивача про очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення № 640-53/2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" від 07.08.2020, оскільки копії такого оскаржуваного рішення позивачем не долучені ні до клопотання про забезпечення позову ні до позовної заяви. Відтак, наявність таких ознак у рішенні відповідача може бути виявлена судом виключно на підставі з`ясування усіх фактичних обставин справи та безпосереднього дослідження оскаржуваного рішення, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Разом з цим, суд зважає на висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 04.09.2019 по справі №420/3397/19, де Суд акцентував увагу на тому, що очевидні ознаки протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.
При цьому, згідно позовної заяви предметом судового спору в даній справі є рішення відповідача, яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не земельна ділянка, щодо якої позивач просить заборонити вчиняти дії іншим органам чи особам, то такий захід забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, розпорядження та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0.0364 га. по АДРЕСА_1 , виходить за межі позовних вимог, отже не є співмірним заявленим позивачем вимогам.
В зв`язку із вищенаведеним, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на те, що вирішення заяви про забезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, суд не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 151, 152, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви про забезпечення позову від 08.09.2021 (вхідний № 5510/21 від 10.09.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання незаконними рішень та зобов`язання до вчинення дій, відмовити.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення або проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитин Н.М.