Справа № 308/7416/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 308/7416/19 пров. № А/857/11942/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Іщук Л. П.
за участю секретаря судового засідання Шинкар Т. І. Смолинця А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Закарпатської митниці ДФС на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року (ухвалене у м. Ужгород, судом під головуванням судді Лемак О.В., повний текст рішення складено - 25.05.2021 року) у справі № 308/7416/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 19 червня 2021 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2478/30500/19, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Постанову Закарпатської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №2478/30500/19 від 19.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. змінено, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України щодо ОСОБА_1 закрито.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій фактично просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог які задоволені частково та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що громадянин ОСОБА_1 07.11.2017 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС з метою транзиту автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 та не вивіз його за межі митної території України у встановлений законодавством термін. 10.11.2017 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Закарпатської митниці ДФС із заявою що не може вивезти автомобіль через потребу у його ремонті. Однак, жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили, ним надано не було, ані при поданні згаданої заяви, ані у ході провадження у справі про порушення митних правил. Доказів того, що автомобіль «SКОDА SUPERB », реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 не був вивезений у визначений термін через обставини непереборної сили, громадянином України ОСОБА_1 надано не було, а надані у ході провадження у справі про порушення митних правил громадянином ОСОБА_1 чотири фотографії із зображенням автомобіля не можуть бути визнані допустимим доказом по справі, оскільки не дають змоги ідентифікувати транспортний засіб, на них зображений, визначити наявність, причини та характер можливих ушкоджень автомобіля, встановити коли, де, ким та у зв`язку із якою подією фото були зроблені. А тому, ці фото не можуть слугувати доказом наявності чи відсутності аварії чи обставин непереборної сили. Сам по собі факт подання 10.11.2017 року громадянином ОСОБА_1 заяви про неможливість вивезення автомобіля «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Також відповідач вказує, що суд першої інстанції безпідставно застосував до позивача положення ст. 22 КУпАП зазначивши, що штраф у розмірі 8 500 грн. є занадто суворим та може поставити громадянина ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище, позаяк автомобіль «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 (щодо якого ОСОБА_1 порушені терміни та умови митного режиму «Транзит») зареєстрований у Словацькій Республіці на ім`я вказаного позивача, крім того, ОСОБА_1 має у власності ще й інший автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер України НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 52 КАС України, судом задоволено клопотання відповідача про заміну відповідача Закарпатську митницю ДФС (Код ЄДРПОУ на її правонаступника Закарпатську митницю Держмитслужби (Код ).

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи та на номер телефону, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання учасники справи не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Позивач подав клопотання про відкладення слухання справи, яке обґрунтоване не отримання останнім заяви про усунення відповідачем недоліків апеляційної скарги та клопотання про здійснення процесуального правонаступництва.

Однак, апеляційний суд зазначає, що такої вимоги щодо надіслання таких документів не передбачено чинним законодавством, оскільки такі документи стосуються скаржника в ході виконання ним вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. На вказану вимогу, апеляційним судом надіслано позивачу вказані вище документи. Жодних інших поважних причин відкладення розгляду апеляційної скарги позивачем у клопотанні не зазначено. Крім того, позивачем не надано суду доказів неможливості його прибуття до суду. Водночас, колегія суддів враховує, що судом апеляційної інстанції не була визнана обов`язкова участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі та не явка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За наведених обставин, колегія суддів враховуючи положення ст.286 КАС України щодо розгляду вказаної категорії спорів у 10 денний строк дійшла висновку про відсутність об`єктивних перешкод для відкладення розгляду справи, а тому у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи слід відмовити.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд виходив з того, що зібраними у справі доказами доведено факт ввезення позивачем згаданого вище транспортного засобу в режимі транзит на митну територію України та факт не вивезення останнього у встановлений зокрема ст. 95 МК України. При цьому, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України в частині визнання його винним винесена правомірно, оскільки позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства.

Однак на думку суду, посадовою особою, якою вирішувалося питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, не було враховано всіх дійсних обставин вчинення вказаного правопорушення, а саме: особу, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , який раніше до відповідальності за порушення митних правил не притягувався; наслідки даного порушення, які не представляють собою суспільної небезпеки та не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам; має на утриманні малолітню дитину.

З врахуванням вказаних обставин, суд вважає, що штраф у сумі 8500,00 грн. як міра відповідальності за вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України є занадто суворим та може поставити останнього у тяжке матеріальне становище у зв`язку з чим суд змінив оскаржувану постанову в частині накладення стягнення, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що громадянин ОСОБА_1 07.11.2017 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС з метою транзиту автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 та не вивіз його за межі митної території України у встановлений законодавством термін. 10.11.2017 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Закарпатської митниці ДФС із заявою що не може вивезти автомобіль через потребу у його ремонті.

10 травня 2019 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 2 МП «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС Добровольським Т.В. відносно нього було складено протокол про порушення митних правил № 2478/30500/19. Відповідно до якого ввезений 07.11.2017 року на митну території автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 позивач мав вивести з урахуванням ст. 95 Митного Кодексу України до 12.11.2017 року, а фактично вивозить його 10.05.2019 року.

При складанні вказаного протоколу позивачем надано відповідачу пояснення про неможливість вивезення за межі України в строк передбачений МК України ввезеного ним в Україну 07.11.2017 року автомобіля марки «Skoda Superb», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_5 через поломку та перебування такого на ремонті до якого позивачем надано: фотознімки у кількості 4 (чотири) штуки; копію технічного паспорту НОМЕР_6 на автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_7 ; копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2

19.06.2019 року відповідачем винесено постанову у справі про порушення митних правил №2478/30500/19 відповідно до якої 10.05.2019 року о 15 год. 17 хв. в зону митного контролю митного посту №2 «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС, заїхав автомобіль марки автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_5 під керуванням гр. України ОСОБА_1 .

За висновками вказаної постанови, відповідачем було встановлено, що в результаті митного контролю за допомогою центральної бази даних ЄАІС Державної фіскальної служби України було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 07.11.2017 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС з метою транзиту автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 та не вивіз його за межі митної території України у встановлений законодавством термін.

Фактично автомобіль автомобіль марки «SКОDА SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 був доставлений на митний пост «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС 10.05.2019 року, тобто із запізненням більше, ніж на десять діб.

Також, оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил № 2478/30500/19 від 19.06.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.4 ст.2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності щодо порушення митних правил регулюється Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.1 ст.95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

-перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

-не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

-бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657)- далі Порядок, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 ). У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного вище Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Із відповідною письмовою заявою до Закарпатської митниці ДФС громадянин ОСОБА_1 звертався 10.11.2017 року, у заяві повідомляв, що не може вивезти автомобіль через потребу у його ремонті. Однак, жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили, ним надано не було, ані при поданні згаданої заяви, ані у ході провадження у справі про порушення митних правил.

Надані громадянином ОСОБА_1 у ході провадження у справі про порушення митних правил чотири фотографії із зображенням автомобіля не можуть бути визнані допустимим доказом по справі, оскільки не дають змоги ідентифікувати транспортний засіб, на них зображений, визначити наявність, причини та характер можливих ушкоджень автомобіля, встановити коли, де, ким та у зв`язку із якою подією фото були зроблені. А тому, ці фото не можуть слугувати доказом наявності чи відсутності аварії чи обставин непереборної сили.

Доказів того, що згаданий автомобіль не був вивезений у визначений термін через обставини непереборної сили, громадянином України ОСОБА_1 надано не було.

Сам по собі факт подання 10.11.2017 року громадянином ОСОБА_1 заяви до Закарпатської митниці ДФС про неможливість вивезення обумовленого автомобіля не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Як наслідок колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що заява до Закарпатської митниці ДФС про неможливість вивезення автомобіля, що була подана 10.11.2017 року громадянином ОСОБА_1 , не є відповідним документом, який би свідчив про наявність аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не відповідає вимогам, що пред`являються до заяв передбачених п.п.5, 6 розділу VIII Порядку та фактично є повідомленням митниці про непідтверджену необхідність проведення ремонту.

За викладених вище обставин, відсутні підстави для застосування відносно громадянина ОСОБА_1 положень ч. 1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що несправність автомобіля якщо така, можливо, і мала місце, не могла завадити громадянину ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, за допомогою буксирування), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Вчинення громадянином України ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.З ст.470 Митного кодексу України також підтверджується його особистим поясненням, протоколом про ПМП № 2478/30500/19 від 10.05.2019 року, витягами із ЄАІС ДФС України та іншими документами, що містяться у матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача та висновком суду першої інстанції проте, що гр. України ОСОБА_1 перевищив більше, ніж на десять діб. встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу «SKODA SUPERB», реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_5 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги які стосуються безпідставно застосування до позивача положення ст. 22 КУпАП у зв`язку з тим, що штраф у розмірі 8 500 грн. є занадто суворим та може поставити громадянина ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим суд змінив постанову Закарпатської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №2478/30500/19 від 19.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 4 частини 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Нормативно правовим актом про відповідальність за дане адміністративне правопорушення у спірних правовідносинах є ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, яка передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас ч. 1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як наслідок, суд першої інстанції наділений правом лише на зміну заходу стягнення в межах, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та ч. 1 ст.460 МК України, які не передбачають звільнення особи яка вчинила обумовлене вище порушення митного законодавства від адміністративної відповідальності шляхом застосування усного зауваження.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині, яка стосується часткового задоволення адміністративного позову не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати у названій частині та ухвалити у названій частині нову постанову. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Закарпатської митниці задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року у справі № 308/7416/19 скасувати у частині, яка стосується часткового задоволення позовної заяви та прийнятого рішення про зміну постанови Закарпатської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №2478/30500/19 від 19.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. шляхом звільнення останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закриття провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України щодо ОСОБА_1 .

Ухвалити у названій частині постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби - відмовити.

У решті рішення суду у названій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 09 вересня 2021 року.