Справа № 280/14/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2021 року

Київ

справа №280/14/19

адміністративне провадження № К/9901/30792/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Садового І.В. від 23.05.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Головка О. В., суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В. від 08.10.2019

у справі № 280/14/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпром-Технологія»

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпром-Технологія» (далі також - позивач, ТОВ «Спецпром-Технологія») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі також - відповідач, ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просило: визнати протиправною та скасувати постанову №ЗП 2043/314/АВ/П/ІП-1ФС від 20.11.2018 про накладення штрафу у сумі 3 723,00 грн; визнати протиправною та скасувати постанову №ЗП 2043/314/АВ/П/ТД-2ФС від 20.11.2018 про накладення штрафу у сумі 1 116 900,00 грн.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019, позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Запорізької області №ЗП 2043/314/АВ/П/ТД-2ФС від 20.11.2018 про накладення штрафу у сумі 1 116 900,00 грн; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено; стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16753,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

3.07.11.2019 від відповідача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 в частині, в якій позов задоволено, та ухвалити нове рішення, яким позов у цій частині позов залишити без розгляду.

4.Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі.

II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що TOB «Спецпром-Технологія» () є юридичною особою, яка зареєстрована 10.02.2011. Основними видами діяльності позивача є виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (25.10), будівництво житлових і нежитлових будівель (41.20), будівництво трубопроводів (42.21), будівництво інших споруд тощо (42.99), монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (43.22), ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (33.12), установлення та монтаж машин і устаткування (33.20).

6. 12.10.2018 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області видано наказ № 1696 про проведення інспекційного відвідування TOB «Спецпром-Технологія» з питань додержання законодавства про працю у термін до 30.10.2018.

7. На підставі наказу оформлено направлення від 12.10.2018 № 897 на здійснення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: оформлення трудових відносин; строки виплати заробітної плати; додержання державних мінімальних гарантій; праця неповнолітніх.

8. 19.10.2018 інспектором праці Стрілець А.А. у присутності директора TOB «Спецпром-Технологія» Беть Д.С. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19.10.2018 №ЗП2043/314/НП/НД у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування; ненадання керівником (його уповноваженими представником)/працівниками об`єкта відвідування письмових пояснень з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій.

9. 19.10.2018 директору TOB «Спецпром-Технологія» Беть Д.С. вручено вимогу про надання документів № ЗП2043/314/НД, якою тривалість строку проведення інспекційного відвідування зупинено до 24.10.2018. Вимогою зобов`язано директора TOB «Спецпром-Технологія» Беть Д.С. у строк до 09 год. 00 хв. 24.10.2018 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, належним чином завірені копії документів за період січень-вересень 2018 року, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію; штатний розклад на січень та вересень 2018 року: трудові договори та договори цивільно-правового характеру; повідомлення до ДФС про новоприйнятих працівників; табелі обліку використання робочого часу; відомості нарахування заробітної плати; відомості виплати заробітної плати; особові картки працівників (форма П-2); акти виконаних робіт до договорів ЦПХ; довідку про неповнолітніх; наказ про призначення керівника. Вимога інспектора виконана.

10. За результатами інспекційного відвідування TOB «Спецпром-Технологія» 30.10.2018 складено акт інспекційного відвідування № ЗП2043/314/АВ.

11. Згідно з розділом ІІІ акта інспекційного відвідування № ЗП2043/314/АВ від 30.10.2018 виявлені наступні порушення:

- порушення частини третьої статті 24 КЗпП України та постанови КМУ № 413, а саме за трудовими договорами наказами по підприємству прийняті на роботу наступні працівники: ОСОБА_2 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_3 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_4 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_5 (наказ №02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_6 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_7 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_8 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_9 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018), ОСОБА_10 (наказ № 02/04 к, прийнято з 02.04.2018).

Проте всупереч чинному законодавству інформація про прийняття вищевказаних працівників на роботу подана до ДФС Олександрівського району м. Запоріжжя тільки 02.04.2018 о 17 год. 13 хв., тобто після закінчення робочого дня, а не до початку роботи працівників. Тобто, таке повідомлення ДФС та її територіальних органів здійснюється до початку роботи працівників за укладеними трудовими договорами;

- порушення частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, а саме під час проведення контрольного заходу встановлено, що протягом 2018 року 10 осіб ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ) допущено до роботи без укладання трудового договору, що порушує вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_11 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 04.06.2018), ОСОБА_21 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 05.06.2018), ОСОБА_13 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 04.06.2018), ОСОБА_14 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 10.06.2018), ОСОБА_15 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 04.06.2018, від 08.07.2018, від 02.09.2018), ОСОБА_16 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 10.06.2018, від 10.07.2018), ОСОБА_22 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 11.06.2018), ОСОБА_18 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018), ОСОБА_23 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 05.06.2018), ОСОБА_20 прийняв на себе зобов`язання з виконання ремонту електроплавильної печі № 33 цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 20.05.2018, від 10.06.2018, від 10.07.2018), ОСОБА_11 прийняв на себе зобов`язання з капітального ремонту підкранових колій складу шихти цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 08.07.2018, від 01.08.2018, від 02.09.2018), ОСОБА_18 прийняв на себе зобов`язання з капітального ремонту підкранових колій складу шихти цеху № 4 на AT «Запорізький завод феросплавів» (договір підряду від 08.07.2018, від 01.08.2018).

12. Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДР), основним видом економічної діяльності AT «Запорізький завод феросплавів» є: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (код КВЕД 24.10), основним видом економічної діяльності TOB «Спецпром-Технологія» є: виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код КВЕД 25.11).

Враховуючи вищевикладене, виконання обов`язків зазначених осіб вказує на виконання найманої праці на умовах трудового договору та всупереч частині третій статті 24 КЗпП України трудові договори (оформлені наказами) із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 не укладалися і повідомлення до органів фіскальної служби не подавалось. Ці працівники допущені до виконання робіт підвищеної небезпеки без укладання трудового договору.

13. У зв`язку з вищенаведеними порушеннями відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень від 30.10.2018 № ЗП2043/314/АВ/П.

14. На підставі акта інспекційного відвідування від 30.10.2018 № ЗП2043/314/АВ заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. 20.11.2018 винесено: постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 2043/314/АВ/П/ІП - 1ФС, якою на TOB «Спецпром-Технологія» накладено штраф в сумі 3723,00 грн, та постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2043/314/АВ/П/ТД - 2ФС від 20.11.2018, якою на TOB «Спецпром-Технологія» накладено штраф в сумі 1 116 900,00 грн.

15. Підставою для прийняття постанови №ЗП2043/314/АВ/П/ІП-1 ФС від 20.11.2018 відповідачем визначено частину третю статті 24 КЗпП України та постанову Кабінету Міністрів України № 413, а саме: неповідомлення ДФС та її фіскальних органів про прийняття працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 за трудовими договорами до початку роботи таких працівників.

16. Підставою для прийняття постанови №ЗП2043/314/АВ/П/ТД -2 ФС від 20.11.2018 відповідачем визначено частини першу та третю статті 24 КЗпП України, а саме: неукладення трудових договорів (оформлення наказів) протягом 2018 року із громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та ненаправлення до органів фіскальної служби повідомлень про їх прийняття.

17. Вважаючи постанови про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18. Стосовно порушення щодо неповідомлення фіскального органу про працевлаштування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_28 позивач зазначив, що вказані особи були прийняті на роботу згідно з наказом № 02/04к від 02.04.2018, що зазначено безпосередньо в постанові про накладення штрафу №ЗП 2043/314/АВ/П/ІП-1ФС від 20.11.2018. Після оформлення наказів про прийняття на роботу кожного з працівників співбесіда була завершена приблизно о 15-00 год. і відразу позивачем сформовано форму повідомлення прийняття вищезазначених працівників на роботу і направлено її до ДФС Олександрівського району м. Запоріжжя. При цьому в тексті повідомлення про прийняття на роботу позивачем чітко зазначено, що прийняті 02.04.2018 дев`ять працівників приступають до роботи з 03.04.2018. Крім того, позивач зазначив, що за результатами проведеного інспекційного відвідування відповідач необґрунтовано встановив наявність фактичних неоформлених трудових відносин позивача з фізичними особами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , оскільки правовідносини за угодами між позивачем та зазначеними фізичними особами є цивільно-правовими і не регулюються статтею 24 КЗпП України, а, отже, позивачем не було допущено порушення вимог частини третьої статі 24 КЗпП України при їх укладенні та виконанні.

19. Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову у спосіб визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ЗП2043/314/АВ/П/ТД-2 ФС від 20.11.2018, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у правовідносинах між позивачем та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_30 містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат, що свідчить про неправомірність зазначеної постанови відповідача.

21. Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування постанови №ЗП2043/314/АВ/П/ІП-1 ФС від 20.11.2018, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем подано повідомлення про прийняття працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 в день початку їх роботи, після фактичного допуску працівника до роботи, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо відсутності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_30 . Наявність ознак трудового договору в договорах цивільно-правового характеру є підставою для визнання таких договорів трудовими, оскільки зміст переважає над формою. В укладених позивачем з цими особами договорах підряду не зазначено, який саме результат роботи повинен передати підрядник замовнику. Такі договори мають постійний, систематичний характер.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, з урахуванням положень статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

24. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, відповідач оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині, в якій позов задоволено, а тому колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваних судових рішень у цих межах.

25. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27. Згідно з приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

28. Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

29. За змістом статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

30. Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

31. У той же час взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами, зокрема, статті 208 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

32. Загальне визначення цивільно-правового договору закріплено у статті 626 ЦК України, якою передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

33. Згідно з приписами статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

34. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

35. Згідно зі статтею 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням іншої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

36. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання кінцевих результатів праці і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

37. Згідно з положеннями частини першої статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

38. У постанові від 04.07.2018 у справі № №820/1432/17 Верховний Суд зробив такий правовий висновок: «Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт». Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеного висновку.

39. Згідно з частиною другою статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

40. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 19.02.2018 TOB «Спецпром-Технологія» (Підрядник) укладено із Публічним акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (Замовник) Договір підряду №160, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання по виконанню поточного ремонту електроплавильних феросплавних печей цеху №4 (13 одиниць).

41. З метою виконання Договору підряду від 19.02.2018 №160, TOB «Спецпром-Технологія» укладено із фізичними особами договори підряду, зокрема з ОСОБА_11 (від 20.05.2018 № 05/10, від 04.06.2018 № 06/10, від 08.07.2018 № 07/5, від 01.08.2018 №08/5, від 02.09.2018 № 09/2); ОСОБА_21 (від 20.05.2018 № 05/11, від 05.06.2018 № 06/11); ОСОБА_13 (від 20.05.2018 № 05/12, від 10.06.2018 № 06/12, від 08.07.2018 № 07/1, від аа01.08.2018 №08/1, від 02.09.2018 № 09/1); ОСОБА_14 (від 20.05.2018 № 05/13, від 10.06.2018 № 06/13); ОСОБА_15 (від 20.05.2018 № 05/14, від 04.06.2018 № 06/14, від 08.07.2018 № 07/6, від 01.08.2018 №08/6, від 02.09.2018 № 09/3); ОСОБА_16 (від 20.05.2018 № 05/15, від 10.06.2018 № 06/15, від 10.07.2018 № 07/3); ОСОБА_22 (від 20.05.2018 № 05/16, від 11.06.2018 №06/10); ОСОБА_18 (від 20.05.2018 № 05/19, від 08.07.2018 № 07/4, від 01.08.2018 №08/4); Пивоваровим Г.С. (від 20.05.2018 № 05/17, від 05.06.2018 № 06/17); ОСОБА_20 (від 20.05.2018 № 05/18, від 10.06.2018 №06/18, від 10.07.2018 № 07/2).

42. За умовами зазначених договорів підряду Підрядник (кожна з фізичних осіб) зобов`язується на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника (TOB «Спецпром-Технологія») з використанням своїх виробничих засобів (обладнання, механізмів, приладдя, видаткових матеріалів), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи. Характер робіт: виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах Замовника (пункти 1.1, 1.2. Договорів підряду).

43. Розділом 3 договорів передбачена форма розрахунків: готівка через касу Замовника або безготівкова, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок Підрядника (пункт 3.2 договорів підряду). Оплата за виконану роботу з підрядником провадиться підприємством Позивача готівковою або безготівковою формою не пізніше 30 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі (пункт 3.3 договорів підряду).

44. Згідно з пунктом 6.2 договорів підряду Підрядник зобов`язаний надати Замовнику звіт про використання матеріалів у разі надання їх Замовником, а також передати всю документацію, що стосується виконання робіт.

45. При цьому розділом 7 договорів підряду передбачено, що Підрядник у разі неналежного виконання зобов`язань за договором повинен виплатити Замовнику штрафні санкції як у вигляді збитків, штрафів, так і у вигляді пені, яка нараховується підряднику у разі прострочення строків по виконанню зобов`язань за договором.

46. Виконані роботи та розрахунок винагороди за договорами підтверджено актами прийому-передачі виконаних робіт.

47. Окрім цього, як встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 5.2 Договору підряду від 19.02.2018 №160 Підрядник до початку робіт зобов`язаний надати Замовнику завірені документи, підтверджуючі наявність відповідних ліцензій, дозволів на види робіт, бухгалтерський баланс, завірену копію статистичної звітності форми 1-ПВ «Звіт про працю» за попередній місяць, штатну чисельність працівників, у тому числі штатну чисельність виробничого персоналу, список працівників Підрядника, які будуть залучені для виконання робіт, їх посвідчення та протоколи проходження навчання з охорони праці, копії цивільно-правових договорів або копії трудових книжок робітників (та (або) копії трудових угод), що виконуються відповідно до цього договору.

48. Пунктом 5.2.2 Договору підряду від 19.02.2018 №160 визначено, що працівники Підрядника повинні мати атестацію по всіх видах робіт, які виконуються відповідно до договору і мати відповідні допуски на виконання робіт згідно з вимогами Держгірпромнагляду. До початку робіт всі працівники Підрядника проходять у відділі охорони праці Замовника вступний інструктаж з охорони праці, пожежної безпеки, правил внутрішнього трудового розпорядку.

49. Про проходження інструктажу з питань охорони праці зазначеним громадянами свідчить і відповідь, надана АТ «Запорізький завод феросплавів» від 02.04.2019 за вих. №9147.

50. Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» № 2694-ХІІ від 14.10.1992 передбачено, що до робіт з підвищеною небезпекою не допускаються працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

51. Стаття 21 Закону України № 2694-ХІІ визначає, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

52. Колегія суддів зауважує, що попри підписання сторонами цивільно-правових договорів робота мала не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової функції (тобто не мала кінцевого результату, а носила системний, постійний характер, відтак не була юридично самостійною). Зазначені вище угоди, укладені позивачем з фізичними особами, не були спрямовані на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, а були пов`язані із самим процесом праці, мали триваючий характер, що є характерним для трудових функцій.

53. Верховний Суд у постанові у від 16.06.2020 у справі №815/5427/17 дійшов висновку, згідно з яким особа має право реалізовувати свої здібності до праці шляхом укладення трудового договору або цивільно-правового, водночас зазначене залежить від характеру праці і якщо ці відносини мають ознаки трудових, то відповідно до імперативних положень частини третьої статті 24 КЗпП України роботодавцю забороняється залучати працівника до роботи без укладення трудового договору в усній або письмовій формі. Юридичні та фізичні особи-підприємці, залучаючи працівників до найманої оплачуваної праці та укладаючи з такими особами цивільно-правові договори, замість трудових, позбавляють останніх основних прав та гарантій, встановлених Конституцією (стаття 43-46) та законами України, а саме: на оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, права на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня, на щорічні і додаткові оплачувані відпустки, права на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади тощо.

54. Колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для виступу від нього.

55. Щодо висновків судів попередніх інстанцій про невизнання вищезазначених цивільно-правових договорів недійсними у судовому порядку, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт відсутності судового рішення про визнання їх недійсними у цьому випадку не спростовує обов`язку роботодавця допустити фізичних осіб (які фактично виконуються трудові функції) до роботи на підставі та тільки після укладення трудових договорів.

56. Предметом доказування в адміністративній справі, що розглядається, є встановлення факту наявності чи відсутності трудових відносин між позивачем та зазначеними особами, а не дійсності зазначених угод, і суд встановлює обставини, що є предметом доказування на підставі всіх наданих сторонами доказів.

57. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

58. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

59. Суд при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

60. Підстав для залишення в частині позову без розгляду (як про це просить відповідач у касаційній скарзі) Верховний Суд не встановив, а тому, враховуючи положення статей 350, 351 КАС України, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 в частині, в якій позов задоволено, необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовити. У іншій частині оскаржувані судові рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 345, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області задовольнити частково.

2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 в частині, в якій позов задоволено частково, а саме визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Запорізької області №ЗП 2043/314/АВ/П/ТД-2ФС від 20.11.2018 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпром-Технологія» штрафу у сумі 1 116 900,00 грн, стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16753,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

3. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді Я. О. Берназюк

Н. В. Коваленко