Справа № 640/23391/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 вересня 2021 року м. Київ №640/23391/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши матеріали позовної заяви в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві щодо застосування у зворотній дії в часі Законів № 3668-VI від 08.07.2011 року та № 1166-VII від 27.03.2014 та інших при перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01.01.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду у місті Києві перерахувати позивачу пенсію з 1 січня 2018 року виходячи з її максимального розміру 77% грошового забезпечення (розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення із служби);

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 01.01.2018 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, а з 01.01.2019 до 31.12.2019 за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду у місті Києві провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням раніше проведених виплат, здійснивши виплату однією сумою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. У клопотанні позивач зазначив, що позивач має право на здійснення перерахунку пенсії, що передбачено чинним законодавством та міжнародним законодавством.

Крім того зауважив, що посилання суду на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 є недоречним, оскільки у даній справі предметом позову були інші правовідносини, а саме щодо прийняття осіб на публічну службу.

Проте, такі пояснення представника позивача суд вважає не поважними, виходячи з наступного.

Верховний Суд в постанові від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18) та дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія він вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

А тому, суд зауважує, що позивач не заперечує того факту, що знав про власне право на проведення перерахунку з лютого 2018 року, коли був здійснений перерахунок з зменшенням основного розміру пенсії та протягом 2018-2019 коли отримував пенсію не у повному обсязі, проте до суду за захистом власних прав звернувся лише у серпні 2021 року.

Наведені пояснення щодо недоречності посилання на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року, суд не приймає, у зв`язку з тим, що у даній постанові Верховний Суд висловив позицію щодо загального правила застосування строку позовної давності щодо відносин з Пенсійним фондом України, а не щодо прийняття особи на публічну службу, як помилково вважає позивач.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що недоліки, визначені в ухвалі від 29 червня 2021 року, позивачем належним чином не усунуті, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко