Справа № 620/6620/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/6620/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави 17.06.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі Селищна рада), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення 53 сесії сьомого скликання Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 11.08.2020 «Про встановлення вартості харчування дітодня в ДНЗ Гончарівської селищної ради» в частині організації харчування дітей-інвалідів з 50% доплатою батьків;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у незабезпеченні дитини з інвалідністю ОСОБА_1 безкоштовним харчуванням у КДНЗ «Лісова казка» Гончарівської селищної ради відповідно до статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту», зобов`язавши відповідача вжити заходів, спрямованих на забезпечення дитини з інвалідністю ОСОБА_1 безкоштовним харчуванням у КДНЗ «Лісова казка» Гончарівської селищної ради відповідно до статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту».

Свої вимоги мотивує тим, що під час вивчення Козелецькою окружною прокуратурою стану додержання вимог законодавства про дошкільну освіту у навчальних закладах Чернігівського району встановлено порушення відповідачем законодавства з питання надання соціальних пільг малозабезпеченим сім`ям, що ставить під загрозу закріплені у статях 3, 27, 49, 53 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров`я та загальнодоступність освіти.

Ухвалою судді від 12.07.2021 поновлено Козелецькій окружній прокуратурі строк на звернення до суду з позовом, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також судом запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Від відповідача відзив на позов не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений у повному обсязі, враховуючи таке.

Судом встановлено, що на балансі та оперативному управлінні Селищної ради перебуває КДНЗ «Лісова казка». Відповідно до пункту 1.3 Статуту вказаного навчального закладу, відповідач, як засновник, або уповноважений ним орган здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, харчування та медичне обслуговування дітей (а.с. 20-32).

Відповідно до наданого відповідачем списку пільгових категорій дітей КДНЗ «Лісова казка» навчальний заклад відвідує ОСОБА_1 (2015 р.н.), який має статус дитини-інваліда. Згідно із рішенням Селищної ради п`ятдесят третьої сесії сьомого скликання від 11.08.2020, вартість харчування вказаної дитини становить 50% з доплатою батьків (а.с. 17-19, 34, 35-36).

У зв`язку із тим, що вказаний пункт рішення прямо суперечить вимогам чинного законодавства, керівник Козелецької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно із частиною четвертою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В даному випадку, охоронюваний законом інтерес полягає в реалізації гарантованого державою права на здобуття дошкільної освіти усіма громадянами та доступність дошкільної освіти. Відповідно, у даному випадку порушено інтереси держави у соціальній та освітній галузі. Крім того, Селищна рада відповідно до вимог чинного законодавства України покликана захищати права територіальної громади, однак інтереси останньої порушуються внаслідок бездіяльності вказаного органу, у зв`язку із чим її визначено відповідачем у справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.01.2020 (справа №698/119/18), подання прокурором позовної заяви в інтересах держави в якості самостійного позивача можливе у випадку, якщо орган, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, визначено відповідачем у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 53 Конституції України визначено, що кожен громадянин має право на освіту. Держава забезпечує розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної освіти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дошкільну освіту» законодавство України про дошкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України «Про освіту», цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 2 та 4 Закону України «Про освіту» завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загальнокультурної підготовки громадян України. Україна визнає освіту пріоритетною сферою соціально - економічного, духовного і культурного розвитку суспільства. Державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про дошкільну освіту» одним із принципів реалізації дошкільної освіти є доступність для кожного громадянина освітніх послуг, що надаються системою дошкільної освіти.

Статтею 33 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що держава забезпечує соціальний захист, підтримку дітей дошкільного віку, особливо дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, а також дітей із малозабезпечених та багатодітних сімей.

Відповідно до частин 2 та 5 статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що організація та відповідальність за харчування дітей у комунальних закладах дошкільної освіти покладаються на органи місцевого самоврядування, яким підпорядковані заклади дошкільної освіти. Батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірах, визначених органами місцевого самоврядування або відповідними органами управління.

Пільгові умови оплати харчування дітей у дошкільних навчальних закладах для багатодітних та малозабезпечених сімей та інших категорій, які потребують соціальної підтримки, надаються за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету.

Органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади забезпечують безкоштовним харчуванням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з інвалідністю, дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", дітей з числа осіб, визначених у статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які навчаються у державних і комунальних закладах дошкільної освіти.

У пункті 2.6 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002, зазначено, що плата з батьків не справляється за харчування дітей у санаторних дошкільних навчальних закладах (групах) для дітей з малими й затухаючими формами туберкульозу, у спеціальних дошкільних навчальних закладах (групах) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, в інших випадках, передбачених законодавством України (діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, які перебувають під опікою і виховуються в сім`ях, діти з інвалідністю, діти працівників органів внутрішніх справ, які загинули під час виконання службових обов`язків, тощо).

Тобто, незабезпечення безкоштовним харчуванням дітей-інвалідів у КДНЗ «Лісова казка», а саме ОСОБА_1 , суперечить вимогам Закону України «Про дошкільну освіту», якими встановлено пільгові умови в оплаті за харчування дітей цієї категорії.

Згідно зі статтею 4 Конвенції про права дитини, прийнятої Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991, держави - учасниці Конвенції вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав держави - учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Відповідно до статті 2 Конвенції держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Таким чином, бездіяльність відповідача у частині неприйняття ним рішення про забезпечення дитини з інвалідністю безкоштовним харчуванням, суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги Козелецької окружної прокуратури мають бути задоволені.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення 53 сесії сьомого скликання Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 11.08.2020 «Про встановлення вартості харчування дітодня в ДНЗ Гончарівської селищної ради» в частині організації харчування дітей-інвалідів з 50% доплатою батьків.

Зобов`язати Гончарівську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області вжити заходів, спрямованих на забезпечення дитини з інвалідністю ОСОБА_1 безкоштовним харчуванням у КДНЗ «Лісова казка» Гончарівської селищної ради відповідно до статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту».

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2021 року.

Позивач: керівник Козелецької окружної прокуратури (вул. Євгена Лоскота, 1, смт. Козелець, Чернігівська область, 17000).

Відповідач: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (, вул. Танкістів, 11, смт. Гончарівське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15558).

Суддя С.В. Бородавкіна