Справа № 640/29039/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Київ №640/29039/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів: Пащенка К.С., Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Лук`янець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особа Кабінету Міністрів України ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради
провизнання протиправним та скасування Положення від 21.10.1995 №848 в частині,
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 серпня 2021 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Кабінету Міністрів України, треті особи ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, в якій просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.02.2021 вх.№03-14/22469/21):

- визнати протиправним (незаконними та такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним Положення про порядок призначення субсидії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (в редакції постанови від 14.08.2019 № 807) в окремій його частині, а саме:

- підпункту 5 частини 1 пункту 14 за яким «структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з AT "Ощадбанк" (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі)»;

- частини 2 пункту 14 якою «Житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі)».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що з жовтня 2015 року по квітень 2017 року вона отримувала субсидію при наявності в неї заборгованості на момент її призначення, однак у зв`язку з внесенням Кабінетом Міністрів України своєю постановою від 14.08.2019 №807 (надалі - Постанова №807) змін у підпункт 5 частини першої пункту 14 та частини другої пункту 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (надалі - Постанова №848), відбулось порушення прав громадян, в тому числі й прав позивача на отримання субсидій з оплати житлово-комунальних послуг за наявності боргу, без урахування того, що такий борг може бути невизнаним, оскарженим та навіть скасованим у судовому порядку.

Позивач вважає, що Постанова №807, якою внесено зміни до Постанови №848, є протиправною та такою, що прийнята Кабінетом Міністрів України з використанням повноваження не з метою, з якою ці повноваження надано, а її положення містять дискримінаційні норми і суперечать вимогам національного та міжнародного законодавства, порушують права малозабезпечених громадян на отримання субсидії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено їй п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.01.2021 відкрито загальне провадження у справі №640/29039/20 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2021 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 29.03.2021 від Кабінету Міністрів України (надалі - відповідач) до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача важає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що Кабінет Міністрів України є вищим колегіальним органом у системі органів виконавчої влади, до повноважень якого належить, серед іншого, забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального забезпечення, який, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах повноважень та в порядку, визначеного законом.

Представником відповідача наголошено на тому, що до повноважень Уряду віднесено встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню та обов`язок громадян, яким призначено субсидію, сплачувати вартість спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" містить загальні норми щодо регулювання відносин у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, у той час як спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає умови призначення та порядок надання громадянам субсидії є Положення, затверджене Постановою від 21.10.1995 №848. На думку відповідача, порядок прийняття Постанови №848 повністю узгоджується з нормами Регламенту, а тому позивач дійшла до помилкового твердження щодо порушення відповідачем порядку прийняття нормативно-правового акту Уряду, оскільки прийняття відповідачем оскаржуваної постанови узгоджуться з обсягом встановлених Конституцією і законами України повноважень, а вирішені ним питання належать до його компетенції. Крім того, відповідачем наголошено на тому, що оскаржувана постанова Уряду не скасовує та не звужує обсяг прав позивача на отримання житлової субсидії, а лише встановлює порядок її призначення.

Також представник відповідача вважає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Однак, позивач не навела та не долучила до позовної заяви належних і достатніх доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного Урядом порушення її прав, свобод або інтересів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021 продовжено розгляд справи №640/29039/20 та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати оголошення щодо оскарження Постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807 у строк до 17.05.2021.

Третьою особою-1 ( ОСОБА_2 ) 24.05.2021 до суду подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, які підтверджуть той факт, що прийнята відповідачем оскаржувана постанова впливає на права, обов`язки та інтереси позивача. Так, до матеріалів справи долучено: витяг з протоколу від 28.11.2019 №70 засідання міської комісії з питань призначення та надання житлових субсидій, пільг на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива та скріпленого газу у виключних випадках; рішення про непризначення житлової субсидії з 01.01.2019 з підстав наявності боргу по оплаті; витяг з протоколу №58 від 10.12.2020 засідання міської комісії з питань призначення та надання житлових субсидій, пільг на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива та скріпленого газу у виключних випадках; рішення про не призначення житлової субсидії з 01.11.2020 з підстав наявності боргу по оплаті.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в Офіційному віснику України від №37 було опубліковано оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі №640/29039/21 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання протиправною та нечинною постанови від 21.10.1995 №848 (в редакції постанови від 14.08.2019 № 807).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 витребувано від Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради належним чином завірені копії довідок про заборгованість ОСОБА_1 з оплати житлово-комунальних послуг, що стали підставою для відмови в призначенні їй субсидій у період з 01.011.2019 по 01.04.2020.

На виконання вимог ухвали суду від 15.06.2021 Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (надала - третя особа-2) 15.06.2021 подано суду належним чином завірену копію довідки про заборгованість ОСОБА_1 щодо теплопостачання станом на 01.01.2019 від 07.06.2021 №224..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №640/29039/20 до розгляду по суті.

Протокольними ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 та від 09.08.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зміну предмету позову.

Під час судового розгляду справи судом оголошувались перерви та розгляд справи відкладався у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні третя особа-1 просила позов задовольнити; представник відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 25.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та письмові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового (рідкого) палива Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.10.1995 №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового (рідкого) палива", якою затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового (рідкого) палива.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Постанови від 21.10.1995 №848. Встановлено, що фінансування та виплата житлових субсидій, нарахованих у готівковій формі до 1 жовтня 2019 р., здійснюються відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, у редакції, що діяла до набрання чинності цією постановою. Визнано такими, що втратили чинність, постанови Кабінету Міністрів України згідно з переліком, що додається.

На підставі Постанови від 14.08.2019 №807 затверджено зміни до Положення призначення житлових субсидій (надалі - Положення), яким визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій.

Згідно з підпунктом 5 частини першої пункту 14 вказаного Положення житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ "Ощадбанк" (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).

В свою чергу, частиною другою підпункту 7 пункту 14 Положення визначено, що житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

ОСОБА_1 , вважаючи підпункт 5 частини першої пункту 14 та частину другу підпункту 7 пункту 14 Положення протиправними, та такими, що порушують її право на отримання субсидії, звернулась до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з приписами статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Аналогічні положення стосовно основних завдань Кабінету Міністрів України також містить у собі частина перша статті 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", в якій зазначено про те, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України у сферах соціальної політики, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій: забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян; забезпечує підготовку проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій; забезпечує розроблення та виконання державних програм соціальної допомоги, вживає заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази закладів соціального захисту інвалідів, пенсіонерів та інших непрацездатних і малозабезпечених верств населення.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Так, пунктом 7 частини першої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Тобто, оскаржуваний нормативно-правовий акт прийнято в межах повноважень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України в межах компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Так, умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848.

Як зазначено судом вище, постановою від 14.08.2019 №807 до Положення були внесенні наступні зміни, які наразі оскаржуються позивачем, зокрема:

- підпункт 5 частини першої пункту 14 Положення: житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ "Ощадбанк" (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).

- частина друга підпункту 7 пункту 14 Положення: житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, стосовно відсутності порушеного права позивача відповідач посилається на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, позивачем не наведено та не долучено до позовної заяви належних і достатніх доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного Урядом нормами оскаржуваної постанови дійсного порушення її прав, свобод або інтересів.

Суд відхиляє такі доводи та звертає увагу на тому, що факт отримання/відмови в отриманні позивачем житлової субсидії підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа Виконавчого органу Костянтинівської міської ради від 08.01.2020 №БА-10077414, з якого вбачається, що на обліку в управління як одержувач субсидії на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 перебувала з 01.09.2015 по 01.11.2018.

В субсидії з листопада 2018 року позивачу було відмовлено на підставі рішення міської комісії з питання призначення та надання житлових субсидій, пільг на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива та скрапленого газу у виключних випадках №51 від 13.12.2018, відповідно до підпунту 3 пункту 6, пункту 7 Положення, рішення від 02.01.2019.

Також у листі від 08.01.2020 №БА-10077414 зазначено про те, що субсидію ОСОБА_1 буде призначено у разі докуменального підтвердження сплати заборгованості або укладення договорів про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку.

Заборгованість зі сплати позивачем житлово-комунальних послуг підтверджується належним чином завіреною копією довідки про заборгованість щодо теплопостачання станом на 01.01.2019 від 07.06.2021 №224.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Викладені в сукупності приписи Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Положення свідчать, що вони стосуються правових питань щодо: розрахунків субсидії; зобов`язань осіб, яким призначено субсидію; порядку припинення надання раніше призначеної субсидії і набуття права на її призначення на наступні періоди.

Суд зауважує, що станом на момент внесення відповідних змін до Постанови від 21.10.1995 №848 вищевказані положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" були діючими.

В свою чергу, в абзаці 4 пункту 18 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807, зазначено, що громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії.

Пунктами 9-11 Положення встановлено, що 9. Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій.

В окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла).

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів.

Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.

До непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать:

особи, які не досягли повноліття;

громадяни, які отримують пенсію за віком, у зв`язку з втратою годувальника або по інвалідності, а також ті, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і отримують пенсію за вислугою років;

громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю;

громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особі, яка не має права на пенсію, та особам з інвалідністю;

громадяни, які отримують тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

З аналізу вищезазначених норм вбачаються повноваження Уряду щодо встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню та обов`язок громадян, яким призначено субсидію сплачувати вартість спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії.

Крім того, право визначеної Законом категорії громадян на отримання адресної беготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, кореспондується з виконанням останнім певних обов`язків, а саме, щодо розрахунку за фактично спожиті житлово-комунальні послуги.

Як встановлено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2018 у справі №805/1719/18-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради відмовлено щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності стосовно відмови у призначенні та наданні з травня 2017 року субсидії; зобов`язання призначити з 1 травня 2017 року субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг; зобов`язання надати ВО ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Костянтинівкатепломережа" та КП "Служба єдиного замовника" рішення про призначення субсидії з 1 травня 2017 року для здійснення перерахунку з урахуванням надмірно сплачених платежів за користування житлово-комунальними послугами у період з травня 2017 року по момент ухвалення судового рішення.

Таким чином, в даному випадку, відмова позивачеві у призначенні житлової субсидії була надана структурним підрозділом з питань соціального захисту населення та визнана правомірною, про що свідчить рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2018 у справі №805/1719/18-а.

Тобто, проаналізувавши наведене в сукупності, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що матеріалами справи не підтверджено наявність у ОСОБА_1 порушеного права безпосередньо Кабінетом Міністрів України, оскільки законодавчо передбачено можливість призначення житлової субсидії за певної сукупності обставин.

Стосовно порядку прийняття окремих положень оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5 § 33 глави 2 розділу 4 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950 головним розробником проекту акта Кабінету Міністрів є орган, який вносить проект акта до Кабінету Міністрів України.

Частиною першою § 48 Регламенту передбачено, що проекти актів Кабінету Міністрів вносяться на розгляд Кабінету Міністрів головними розробниками - міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (крім тих органів,діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через відповідних міністрів), державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Проекти актів, підготовлені центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через відповідного міністра, вносяться на розгляд Кабінету Міністрів відповідним міністром.

Пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Положення №423), передбачено, що Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей тощо.

Пунктом 2 Положення № 423 встановлено, що Мінсоцполітики у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 цього ж Положення основними завданнями Мінсоцполітики є, зокрема, забезпечення формування та реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального забезпечення належить до повноважень Мінсоцполітики, відтак, саме цей орган є відповідальним за стан державного управління у цій сфері.

При цьому прийняття актів Уряду передбачає багатостадійний процес, в якому проект відповідного акта готує міністерство, що визначається головним розробником, та надає його на розгляд Уряду.

Щодо посилання позивача стосовно відсутності антикорупційної експертизи суд зазначає, що відповідно до Висновку Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи до проекту постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ" у проекті постанови не виявлено положень, що сприяють або можуть сприяти вчиненню корупційних правопорушень (корупціогенних факторів).

Разом з тим, відповідно до довідки Міністерства соціальної політики України проект вказаної постанови не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, порядок прийняття оскаржуваної повністю узгоджується з нормами Регламенту, а тому, суд вважає, що позивач дійшла до помилкового висновку щодо порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного нормативно-правового акту.

При цьому, оскаржувана постанова, в частині, яка є предметом оскарження, не скасовує і не звужує обсяг прав позивача на отримання житлової субсидії, а лише встановлює порядок її призначення.

Крім того, суд звертає увагу, що у тексті позовної заяви позивач посилається на те, що положення оскаржуваної постанови є такими, що порушують положення статей 1, 46, 48 та 116 Конституції України.

Однак, відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Поряд з цим, приписами статті 150 Конституції України та пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про Конституційний Суд України» закріплено, що саме до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питання про відповідність Конституції України актів Кабінету Міністрів України.

Відтак, в даному випадку, суд позбавлений можливості встановлювати відповідність оскаржуваної частини постанови вказаним статтям Конституції України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2021.

Головуючий суддя Іщук І.О.

Судді Пащенко К.С.

Гарник К.Ю.