Справа № 300/4909/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"10" вересня 2021 р. справа № 300/4909/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення суду та зобов`язання нарахувати і виплатити з Державного бюджету компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів за весь час прострочки по дату фактичного виконання, а також інфляційні втрати, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) 07.09.2020 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
З`ясовуючи відповідність адміністративного позову вимогам, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, в першу чергу необхідно вказати, що за змістом пункту 4 частини 5 статті 160 вказаного Кодексу у позовній заяві, поряд з іншим, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в разі подання позову до декількох відповідачів, серед іншого, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин щодо кожного з відповідачів
Вивчення суддею позовної заяви свідчить, що ОСОБА_1 не дотримано обов`язкових вимог до змісту адміністративного позову, виходячи з наступного.
В адміністративному позові позивач визначив двох відповідачів - Державну казначейську службу України і Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.
Позивач визначив для таких двох відповідачів одну вимогу, зокрема, просить визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України і Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області щодо невиконання рішення суду від 08.10.2019 у справі 300/1545/19, та зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити з Державного бюджету компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів за весь час прострочки по дату фактичного виконання в розмірі 14 757,85 гривень, з яких: 2 880,76 гривень із протиправно утриманої суми з пенсії - 95 968,60 гривень та 11 877,09 гривень з індексації від суми протиправно утриманої пенсії - 289 463,11 гривень, а також стягнути з Державного бюджету інфляційні втрати в розмірі 41 973,51 гривень, з яких: 10 450,98 гривень із протиправно утриманої суми з пенсії - 95 968,60 гривень та 31 522,53 гривень із індексації від суми протиправно утриманої пенсії - 289 463,11 гривень.
Як слідує із змісту листа Державної казначейської служби України від 19.03.2020 за №5-11-11/5338, долученого позивачем до матеріалів адміністративного позову, виконавчі листи по справі №300/1545/19 прийняті до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.
При цьому позивач, серед єдиносформованої (одним реченням) позовної вимоги, просить суд зобов`язати саме Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити з Державного бюджету компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів за весь час прострочки по дату фактичного виконання, а також інфляційні втрати у вищевказаному розмірі.
Незважаючи на це описова і мотивувальна частина позовної заяви в розумінні вимог пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України не містить будь-якого правового обґрунтування чому саме Державна казначейська служба України повинна відповідати за такими вимогами.
Таким чином позов не містить належного змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, що є порушенням пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України.
Поряд із вказаним, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду адміністративного позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2 270,00 гривень.
Слідуючи із позовних вимог ОСОБА_1 просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України і Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області щодо невиконання рішення суду від 08.10.2019 у справі 300/1545/19;
- зобов`язати Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити з Державного бюджету на його користь 56 731,36 гривень, в тому числі компенсації в розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів за весь час прострочки по дату фактичного виконання в загальному розмірі 14 757,85 гривень (як свідчить розрахунок датами завершення розрахунку є 20.03.2021 і 01.08.2021), а також інфляційні втрати в загальній сумі 41 973,51 гривень (як свідчить розрахунок датою завершення розрахунку є 01.08.2021).
Вказані позовні вимоги суддя в такій редакції вважає двома самостійними позовними вимогами немайнового і майнового характеру, визначених позивачем.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абзац 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").
Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в загальному розмірі 1 816,00 гривень (908,00 гривень + 908,00 гривень).
Втім, як свідчить матеріали адміністративного позову позивач не надав документ про сплату судового збору в розмірі 1 816,00 гривень.
Разом з тим, суддя звертає увагу, що позов, поданий позивачем до Державної казначейської служби України і Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, що є порушенням пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України.
А тому, у разі визначення позивачем в адміністративному позові змісту позовних вимог щодо кожного із відповідачів, то слід врахувати таку обставину при сплаті судового збору (його розміру), зважаючи на кількість заявлених позовних вимог.
Також, в силу вимог частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
ОСОБА_1 в адміністративному позові, обґрунтовуючи власні позовні вимоги, вказує на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 у справі №300/1545/19, яким його позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо утримання 20% з пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення №1 від 27.09.2013 року. Стягнуто з Головного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 протиправно утримані суми з пенсії в розмірі 95 968, 60 гривень та індексацію від суми протиправно утриманої пенсії в розмірі 289 463, 11 гривень, а також як відзначив позивач додатково було стягнуто з відповідача судові витрати в розмірі 1 536,80 гривень.
За доводами позивача, виконавчі листи від 20.12.2019 видані Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі №300/1545/19 направлені на виконання до одного із відповідачів.
Втім, жодного доказу на підтвердження вказаних обставин (в тому числі до кого і коли направлені виконавчі листи на примусове виконання у справі №300/1545/19, та який стан виконання вересень 2021 року) позивачем суду не надано.
Разом з тим, із листа Державного казначейської служби України №5-11-11/5338 від 19.03.2020 слідує, що виконавчі документи (вжито у множині) по справі №300/1545/19 прийняті з 14.01.2020 до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області.
Незважаючи на вказане долучені до матеріалів позову власні розрахунки позивача (трьох відсотків річних та інфляційних втрат) свідчать, що ОСОБА_1 датою початку розрахунку визначає "20.03.2020". Беручи до уваги прийняття виконавчих документів до виконання з 14.01.2020 (за змістом коментованого вище листа), про причини і підстави визначення такої дати (20.03.2020) по завершенню трьох місяців не перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів, в тому числі із урахуванням положень статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", коментований розрахунок і позовна заява відповідних доводів та аргументів не містить.
Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог пункту 4 частини 5 статті 160, частини 3, 4 статті 161 КАС України.
За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених пунктом 4 частини 5 статті 160, частинами 3, 4 статті 161 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення суду та зобов`язання нарахувати і виплатити з Державного бюджету компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів за весь час прострочки по дату фактичного виконання, а також інфляційні втрати, - залишити без руху.
2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених пунктом 4 частини 5 статті 160, частинами 3 і 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема:
2.1. Необхідно надати (долучити) до позовної заяви оригінали або засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії:
2.1.1. квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 816,00 гривень (у разі визначення позивачем в адміністративному позові змісту позовних вимог щодо кожного із відповідачів, то слід врахувати таку обставину при сплаті судового збору (його розміру), зважаючи на кількість заявлених позовних вимог).
2.1.2. докази направлення до одного із відповідачів виконавчих листів від 20.12.2019, виданих Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі 300/1545/19, і прийняття їх до виконання.
3. Необхідно вказати у позовній заяві:
3.1. зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо.
3.2. правового обґрунтування, чому саме Державна казначейська служба України повинна відповідати за такими вимогами.
3.3. правового обґрунтування визначення у розрахунку (трьох відсотків річних та інфляційних втрат) дату початку такого розрахунку "20.03.2020", зважаючи на дату прийняття виконавчих документів до виконання із урахуванням положень статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.