Справа № 540/3393/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3393/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради Херсонської області (далі відповідач, Управління ПСЗН), в якому просить:

- визнати протиправними бездіяльність Управління ПСЗН щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за надання послуг відповідно до Постанови КМУ №859 від 23.09.2020р. з 01.01.2020р.;

- зобов`язати УПСЗН нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсації за падання послуг відповідно до Постанови КМУ №859 від 23.09.2020р. з 01.01.2020р. по листопад 2020р. з урахуванням виплат які проведені за цей період.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Управлінням ПСЗН йому призначено компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 01.11.2020р., виплату розпочато з березня 2021р. Пунктом 4 постанови КМУ від 23.09.2020р. №859 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 01.01.2020р. для осіб, які звернуться за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, протягом 60 календарних днів із дня опублікування цієї постанови, крім пп. 2 п. 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого зазначеною постановою, який набирає чинності з 01.01.2021р. Оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача з відповідною заявою за призначенням такої компенсації протягом 60 календарних днів із дня опублікування постанови КМУ №859, а саме 20.10.2020р., то компенсація мала бути призначена з 01.01.2020р., а не з 01.11.2020р. Отже, такі дії Управління є протиправними, а тому слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 01.01.2020р.

Ухвалою суду від 16.07.2021р. відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві Управлінням зазначено, що з 23.05.2019р. позивачу призначена виплата компенсації на підставі довідки ЛКК центральної Каховської районної лікарні від 23.05.2019р. згідно приписів постанови КМУ від 29.04.2004р. №558. 20.10.2020р. позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив відмінити призначення компенсації за постановою КМУ №558 та призначити відповідну компенсацію згідно постанови КМУ від 23.09.2020р. №859. Посилаючись на рекомендації Центру по нарахуванню та здійсненню виплат допомог та роз`яснення Мінсоцполітики з приводу спірного питання, відповідач зазначив, що надання соціальної послуги по постанові №558 позивачу припинено з 31.10.2020р., а нову (за постановою №859) призначено з 01.11.2020р. При цьому, 18.02.2021р. Центром затверджено призначення компенсації згідно постанови КМУ №859.

06.08.2021р. канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами Управління, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 23.05.2019р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Каховської міської ради Херсонської області, як отримувач компенсації за надання послуг на підставі довідки ЛКК Каховської районної лікарні від 23.05.2019р., згідно постанови КМУ від 29.04.2004р. №558.

Позивач 20.10.2020р. звернувся із заявою до Управлінні праці та соціального захисту населення Каховської міської ради Херсонської області про призначення компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до постанови КМУ від 23.09.2020р. №859 (а.с. 33).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, згідно листів відповідача від 03.03.2021р., від 19.03.2021р., ОСОБА_1 призначено компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з 01.11.2020р. відповідно до постанови КМУ від 23.09.2020р. №859. Виплату по компенсації включено до виплатних відомостей ІІ періоду березня 2021р. в сумі 5998,42 грн.

Не погоджуючись з датою з якої ОСОБА_1 призначена компенсація, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні положення законодавства.

Законом України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019р. №2671-VIII (далі Закон №2671-VIII) визначено основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

У відповідності до п. 17 статті 1 Закону №2671-VIII, соціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 13 Закону №2671-VIII, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Серед основних принципів надання соціальних послуг, передбачених статтею 3 Закону №2671, зокрема, є принцип добровільності вибору отримання чи відмови від надання соціальних послуг.

Аналіз зазначених приписів законодавства свідчить про те, що виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, мають компенсаційний (заохочувальний характер) і не відносяться до соціальних гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти постанови і розпорядження.

Наказом КМУ від 29.04.2004р. за №558 затверджено Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (далі Порядок №558, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 Порядку №558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 558 компенсація призначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у таких розмірах:

- 15% - фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю I групи;

- 10% - фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування, особам з інвалідністю II групи та дітям з інвалідністю;

- 7% - фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю III групи та хворим, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 558 призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради протягом десяти днів після одержання заяв із необхідними документами розглядає їх та приймає рішення про призначення компенсації чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення, про що інформує заявника письмово протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу з 23.05.2019р. призначено компенсацію, встановлену Порядком №558, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, яка нараховувалась та виплачувалась до 31.10.2020р.

Кабінетом Міністрів України 23.09.2020р. прийнято постанову за №859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" (далі Постанова №859).

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 01.01.2020р. для осіб, які звернуться за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, протягом 60 календарних днів із дня опублікування цієї постанови, крім пп. 2 п. 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого зазначеною постановою, який набирає чинності з 01.01.2021р. (пункт 4 постанови КМУ №859).

Суд зазначає, що вказана постанова набрала чинності 25.09.2020р.

Постановою КМУ №859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018р. №1161 (п. 1 Порядку №859).

У відповідності до пункту 6 Порядку №859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до структурного підрозділу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Компенсація призначається на 12 місяців і виплачується щомісяця (пункт 10 Порядку №859).

При цьому, згідно пункту 14 Порядку №859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

З наведеного слідує, що до 25.09.2020р. порядок призначення і виплати компенсації особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, був установлений постановою КМУ №558.

Водночас, з 25.09.2020р. відповідний порядок регламентовано постановою КМУ №859.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджується, що 20.10.2020р. він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив відмінити надання соціальної послуги згідно постанови КМУ №558, та розпочати надання відповідної послуги у відповідності до приписів постанови КМУ №859.

При цьому, позивач вважає, що він має право на призначення компенсації за постановою КМУ №859 саме з січня 2020р., як то передбачено п. 4 цієї постанови, а не з листопада 2020р., на чому наполягає відповідач.

Суд звертає увагу позивача на приписи п. 2 постанови КМУ №859, якими установлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, щомісячні компенсаційні виплати, призначені відповідно до постанови КМУ від 29.04.2004р. №558, проводяться до дати призначення таким фізичним особам іншої виплати на догляд, установленої законодавством, або до 31.12.2022р.

З наведених приписів слідує, що фізичні особи, які надають відповідні соціальні послуги, не мають права на одночасне отримання двох компенсацій, встановлених постановами КМУ за №558 та №859, при цьому виплата за новою постановою (№859) може бути проведена лише у випадку припинення виплати за постановою, яка втратила чинність (№559).

Відтак, з огляду на те, що позивач з 23.05.2019р. отримував компенсацію за постановою КМУ №558, а 20.10.2020р. звернувся до відповідача за виплатою компенсації, передбаченої постановою КМУ №859 (набрала чинності з 25.09.2020р.), при тому, що виплата за постановою КМУ №558 проводилась по 31.10.2020р., відповідач правомірно призначив позивачу виплату компенсації за постановою КМУ №859 саме з 01.11.2020р.

Посилання позивача на приписи п. 4 Порядку №859, згідно яких постанова КМУ №859 застосовується з 01.01.2020р. для осіб, які звернуться за призначенням компенсації протягом 60 календарних днів із дня опублікування цієї постанови, суд вважає недоречними у даному конкретному випадку, тому відхиляє як необґрунтовані, так як означені приписи не застосовуються у випадку, якщо до звернення із відповідною заявою, особі вже була призначена та виплачувалась відповідна компенсація згідно постанови КМУ №558.

Водночас, суд зауважує на тому, що проведення перерахунку розміру компенсації у новому розмірі з січня 2020р. постановою КМУ №859 не передбачено.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вимоги пункту 14 Порядку №859 підлягають до застосування у випадку звернення особи за призначенням компенсації, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі після спливу 60 календарних днів із дня опублікування постанови КМУ №859, проте ця обставина у даному випадку не мала місця.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно призначено ОСОБА_1 компенсацію, передбачену приписами постанови КМУ №859, саме з листопада 2020р., у зв`язку із чим відсутні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за падання послуг з 01.01.2020р. по листопад 2020р. згідно Постанови КМУ №859, у зв`язку із чим позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі відсутні (звільнено від сплати при відкритті провадження).

На підставі ст. 129-1 Конституції України, керуючись ст. ст. 241-246, 263 КАС України, суддя

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 в) до Управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради Херсонської області (, 74800, Херсонська обл., м. Каховка, вул. Карла Маркса, 103) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112030000