Справа № 263/8834/21
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2021-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/8834/21
Провадження № 2-а/263/152/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в особі інспектора поліції Іващенка Олександра Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в особі інспектора поліції Іващенка О.Р., в якій позивач просив суд скасувати постанову від 06 липня 2021 року серії ЕАН № 4448939 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 454 грн.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 06 липня 2021 року відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 4448939, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 06 липня 2021 року о 12:02:23 год., керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух. Вказану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. 06 липня 2021 року позивач дійсно керував транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі Харків-Сімферополь (М18) у місті Запоріжжі, на якій був розміщений світлофор. Під`їжджаючи до вказаного світлофора, на якому був увімкнений зелений сигнал світлофора, позивач продовжив рух також саме на зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух. Після проїзду перехрестя позивач був зупинений працівником поліції - інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області - Іващенком О.Р., який повідомив позивачу, що він, керуючи транспортним засобом, нібито проїхав на червоний сигнал світлофора. У відповідь позивач повідомив інспектору, що виїхав та рухався по перехрестю на зелений сигнал світлофора, порушення не скоював, однак інспектор пояснення позивача та фактичні обставини справи не прийняв до уваги та надав позивачу для ознайомлення відео з мобільного телефону, на якому авто знято під час руху по перехрестю, а ракурс відеозйомки не дає жодних правових підстав вважати, що позивач виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, державний номерний знак транспортного засобу з відео не вбачається. Крім того, мобільний телефон не може бути доказом порушення правил дорожнього руху, оскільки не є сертифікованим засобом фото- та відеофіксації. Інспектором у постанові безпідставно зазначено місце вчинення правопорушення: « АДРЕСА_1 », у зв`язку з тим, що 06 липня 2021 року позивач, керуючи транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , не здійснював рух по вулиці Вороніна.

31 серпня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилався на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також просив суд зобов`язати позивача надати докази тих обставин, на які він посилається у своїй позовній заяві відповідно до вимог ст. 160 КАС України. 06 липня 2021 року інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Іващенком О.Р. під час перебування на охороні публічного порядку та контролі за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області візуально виявлено автомобіль марки «SKODA ОСТAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3.е ПДР України.

09 вересня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив про те, що у поданому відзиві відповідач жодним чином не спростував його твердження та аргументи щодо суті позовних вимог. Також позивач повторно посилався на доводи, викладені у позовній заяві, щодо недоведеності порушення ним п. 8.7.3.е ПДР України.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз`яснено строки та порядок надання суду доказів. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в Управління патрульної поліції в Запорізькій області відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції Іващенка О.Р. у справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення від 06 липня 2021 року серії ЕАН № 4448939), а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги.

Сторона відповідача у відзиві на позов порушувала питання про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку із розглядом справи без сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2021 року серії ЕАН № 4448939 цього дня о 12:03:23 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA ОСТAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Вороніна, 31а у м. Запоріжжі, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

З наданого відеозапису з реєстратора, встановленого у службовому автомобілі патрульного поліцейського (файл video362471246) вбачається, що такий відеозапис відповідачем здійснювався з перехрестя перпендикулярно вулиці, якою рухався автомобіль марки «SKODA ОСТAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та коли указаний автомобіль почав рух для автомобіля патрульної поліції увімкнувся зелений сигнал світлофора.

Мотиви суду.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів.

Відповідно до п. 8.7.3.е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, проїзд на заборонений сигнал світлофора створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст. 251 КУпАП.

У статті 251 КУпАП наведено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, до яких, зокрема, належать показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У частині 3 статті 77 КАС України передбачено право сторін надати докази суду на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна із сторін.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, згідно оскаржуваної постанови, стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем руху на заборонений сигнал світлофора.

Представлений суду відеозапис відповідачем здійснювався з перехрестя перпендикулярно вулиці, якою рухався позивач, а відтак доводи відповідача, що позивач рухався на заборонений сигнал світлофору, ґрунтуються на аналізі обставин з урахуванням синхронного режиму роботи світлофорів на перехрестях та фактичних дій інших учасників дорожнього руху, тобто непрямих доказах, які дозволяють зробити лише припущення про наявність зазначених відповідачем обставин.

У силу ст. 76 КАС України, проводячи аналіз поданого відеозапису, суд вважає його недостатнім доказом наявності факту фактичного проїзду позивачем на червоний сигнал світлофору, оскільки зазначеним відеозаписом не зафіксовано факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не вбачається, який колір світлового сигналу регулював дорожній рух позивача на момент його переїзду через перехрестя, а також не надано доказів на підтвердження синхронності роботи світлофора, зокрема циклограми роботи світлофорного об`єкту по вулиці, якою рухався позивач у м. Запоріжжі станом на 06 липня 2021 року.

Крім того, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11 ПДР України).

При тому, із наданого відеозапису вбачається, що позивач не перешкоджав у русі іншим учасникам.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як докази правомірності дій працівника поліції та законність винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та відео файли з автомобілем, оскільки із нього не вбачається беззаперечного факту порушення останнім п. 8.7.3.е ПДР України.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка полягає, зокрема не встановлений порядок доказування.

Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, відповідач цим доводам під час розгляду адміністративної справи не надав відповідної оцінки, їх не перевірив, що свідчить про неповне встановлення уповноваженою особою приписів ст. 9 КУпАП, а саме наявності у діях ОСОБА_1 протиправної, винної поведінки.

Отже, відповідач беззаперечно правомірність свого рішення не довів, а обставини, викладені у його відзиві не спростовують доводів позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

При цьому суд не надає оцінку доводам позивача щодо неправильного зазначення в оскаржуваній постанові адреси вчинення правопорушення, оскільки сторонами не надано жодного доказу на підтвердження або спростування такої обставини, з дослідженого судом відеозапису також не вбачається будь-якого дорожнього знаку, який вказував би на точну адресу, тому суд позбавлений можливості їх перевірити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 72, 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 121, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в особі інспектора поліції Іващенка Олександра Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2021 року серії ЕАН № 4448939 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Управління патрульної поліції в Запорізькій області, юридична адреса: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, Запорізька область.

Суддя О.М. Музика