Справа № 200/11660/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року справа №200/11660/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Сіваченка І.В., Міронової Г.М., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника відповідача Волчек Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. у справі № 200/11660/20-а (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправним припису,-

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі відповідач, СМУМЮ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати припис про недопущення повторних порушень від 11.06.2020 №10.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував припис Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про недопущення повторних порушень від 11.06.2020 №10; стягнув зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за рахунок бюджетних асигнувань на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом неправильно розтлумачено абз. 2 ст. 44 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Зазначена норма встановлює загальні правила щодо продажу майна в процедурі банкрутства. Проте, як зазначено у ч. 4 ст. 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Одним із такими особливостей є банкрутство державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків. Частина 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачені окремі вимоги щодо порядку організації проведення аукціонів для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, а саме встановлено, що порядок організації проведення аукціонів у проваджені у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, установлюються органом, уповноваженим управляти державним майном.

При цьому суд не прийняв до уваги, що 07.03.2018 набрав чинності Закон України "Про приватизацію державного та комунального майна", яким встановлюється порядок платного відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 5 та п. 1 ч. 1 ст. 15 цього Закону, проданий позивачем об`єкт нерухомості є об`єктом малої приватизації та мав бути відчужений тільки у порядку, встановленому цим Законом, а саме - на аукціоні, після його оцінки за Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 р. № 1891 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 224). Позивач у 2019 році здійснив прямий продаж державного майна фізичній особі, тобто з порушенням встановленого порядку продажу майна державного підприємства. Та обставина, що укладений договір купівлі-продажу не був оскаржений не свідчить про правомірність дій позивача

На думку відповідача, лист Фонду державного майна України від 20.06.2014 №17-336 не має значення для визначення правомірності дій позивача, оскільки: не є нормативно-правовим актом; видача дозволів на проведення продажу майна дійсно не передбачена чинним законодавством, проте це не свідчить про можливість реалізації майна з порушенням встановленого порядку його реалізації; Фонд державного майна України не має повноважень давати роз`яснення щодо наявності чи відсутності підстав для проведення нового аукціону у процедурі банкрутства.

Висновки Верховного суду, викладених у п. 61 Постанови від 27.11.2019 у справі № 520/10228/18, у даному випадку не повинні застосовуватись до спірних відносин, оскільки при здійсненні своїх повноважень під час проведення перевірки відповідач не робив висновків щодо невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на ліквідатора згідно з Законом, а перевіряв дотримання арбітражним керуючим діючого законодавства з банкрутства та вживав встановлених законом заходів реагування виключно у межах своїх повноважень.

Крім того, суд дійшов до двох суперечливих висновків, оскільки надав оцінку діям арбітражного керуючого, зазначаючи, що він не має повноважень надавати таку оцінку.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, встановив наступне.

Міністерством юстиції України позивачу - ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1580 від 24.07.2013 (арк. с.32).

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі звернення Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганських областях від 20.02.2020 № 07-05-01398, яке надійшло до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України щодо діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним відповідних повноважень у справі №34/41б про банкрутство ВАТ Слов`янський керамічний комбінат за дорученням Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 28.02.2020 №88/4638-26-20/21.1 відповідно до пункту 6 розділу ІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928/5, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2019 № 1228/34199, підпункту 4.19 пункту 4 Положення про Східні міжрегіональні управління Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №31707/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497 зобов`язано відповідача провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (арк.с. 48).

На підставі доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача у період з 28.05.2020 по 01.06.2020, відповідно до пункту 23 розділу ІІ Порядку контролю №3928/5 оформлено посвідчення від 14.5.2020 №34 на проведення позапланової перевірки та повідомлення від 14.05.2020 №34 про проведення перевірки (арк. с. 49, 51-52).

За результатами проведення позапланової перевірки комісією відповідно до розділу V Порядку контролю № 3928/5 складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 01.06. 2020 №17 (арк.с. 53-61).

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем частини 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (чинного на момент вчинення арбітражним керуючим відповідних дій) щодо продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат без установленого органом, уповноваженим управляти державним майном, порядку організації проведення аукціону.

Вказане порушення є таким, що неможливо усунути (буде винесено припис).

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 09.06.2020 були надані заперечення на довідку про результати позапланової перевірки (арк.с. 19-22).

11.06.2020 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) було складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого за №21, в якому зафіксовано, що за результатами перевірки виявлено порушення частини 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (чинного на момент вчинення арбітражним керуючим відповідних дій) щодо продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат без установленого органом, уповноваженим управляти державним майном, порядку організації проведення аукціону (арк.с.62-67).

11.06.2020 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) винесено припис про недопущення повторних порушень №10, а саме порушення частини 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (чинного на момент вчинення арбітражним керуючим відповідних дій) щодо продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат без установленого органом, уповноваженим управляти державним майном, порядку організації проведення аукціону, є таким, що неможливо усунути (а.с. 68).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (який діє на час проведення перевірки, складання довідки акту та припису) арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Кодексу України з процедур банкрутства державний орган з питань банкрутства, серед іншого, встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства; здійснює інші передбачені законом повноваження.

Згідно п. 1, 11 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, що арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства; виконувати інші повноваження, передбачені законодавством.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Частиною 1 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів (частина третя статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частинами 4, 5 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у перевірках беруть участь представники державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів з можливістю залучення найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

У разі виявлення під час перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень норм законодавства державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарної комісії для застосування до порушника дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №228 від 02.07.2014 року, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та ін.

Пунктом 1 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1707/5 від 23.06.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за №759/19497 (далі - Положення), визначено, що міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Згідно з пунктом 4.19 Положення міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.

06.12.2019 Міністерством юстиції України Наказом №3928/5 затверджено Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2019 року за №1228/34199 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Порядку, Порядок поширюється на арбітражних керуючих, осіб, які проводять перевірку діяльності арбітражного керуючого, та осіб, які можуть бути залучені до проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у випадках, передбачених цим Порядком.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту. Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.

За пунктом 14 Розділу ІІ Порядку, орган контролю проводить перевірку за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки (планової/позапланової) не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. Під час обчислення зазначених строків має враховуватись час на пересилання поштової кореспонденції, установлений законодавством, у разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку, в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.

Згідно пункту 1 Розділу VІ Порядку, арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складання Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Орган контролю зобов`язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення (пункт 2 Розділу VІ Порядку).

Відповідно до пункту 3 Розділу VІ Порядку, комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.

Пунктом 9 Розділу VІ Порядку визначено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі Акта перевірки виносить припис про недопущення повторних порушень (далі - Припис) (додаток 9) - щодо порушень, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим, та/або розпорядження про усунення виявлених порушень (далі - Розпорядження) (додаток 10) - щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим.

Матеріали справи свідчать, що позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача проведено за зверненням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 20.02.2020 року №07-05-01398, на підставі доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 28.02.2020 року № 88/4638-26-20/21.1, з оформленням повідомлення №34 від 14.05.2020 року та посвідчення № 34 від 14.05.2020 року.

Довідка про результати перевірки №17 складена 01.06.2020, акт позапланової невиїзної перевірки 11.06.2020 з урахуванням заперечень позивача, наданих 09.06.2020 до довідки за №17.

11.06.2020 відповідачем винесено припис №10 про недопущення повторних порушень у подальшій діяльності виявлених в акті перевірки від 11.06.2020 № 21, а саме порушення частини 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом щодо продажу майна без установленого органом, уповноваженим управляти державним майном, порядку організації проведення аукціону.

Таким чином, відповідачем дотримано порядок проведення позапланових перевірок.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем частини 3 статті 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суд зазначає наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлював Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (далі - Закон № 2343-XII) (чинний на час вчинення позивачем відповідних дій - продажу майна).

Відповідно до п.1-1 Розділ Х Закону, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури".

Статтею 1 вказаного закону, зокрема, визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

За змістом частини 1 статті 49 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній на момент продажу майна ) продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Згідно частини 3 статті 49 вказаного Закону, порядок організації проведення аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, установлюється органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відповідно до частини 6 статті 49 Закону, організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Наказом Фонду державного майна України від 19.12.2012 №4009, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 03.01.2013 року за №42/22574, затверджено Порядок організації проведення аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств, які належать до сфери управління Фонду державного майна України, та господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.

Цей Порядок встановлює процедуру організації аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимоги до їх організаторів стосовно майна державних підприємств, які належать до сфери управління Фонду державного майна України (далі - Фонд), та господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації (п.1 Порядку).

За п.2-3 Порядку, визначені цим Порядком повноваження Фонду здійснює структурний підрозділ Фонду, відповідальний за забезпечення супроводження процедур банкрутства державних підприємств, що належать до сфери управління Фонду, та господарських товариств з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.

Замовником аукціону є керуючий санацією або ліквідатор, призначений у справі про банкрутство боржника господарським судом у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно пункту 4 вказаного Порядку, організатор аукціону визначається замовником за погодженням з Фондом.

Відповідно до п.12-13 Порядку, за результатом розгляду поданих замовником документів щодо погодження кандидатури організатора аукціону та перевірки проекту договору про проведення аукціону на предмет його відповідності вимогам законодавства у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом Фонд у десятиденний строк з дня їх надходження приймає рішення про: погодження кандидатури організатора аукціону; відхилення кандидатури організатора аукціону.

З метою отримання додаткової інформації щодо кандидатури організатора аукціону або перевірки наданих нею відомостей Фонд продовжує строк для прийняття рішення, але не більше ніж на п`ять днів, про що повідомляє замовника аукціону.

Про прийняте рішення Фонд листом повідомляє замовника аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній на момент продажу майна) після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Згідно частини 6 вказаної статті ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж активів, не проданих на аукціоні. У цьому випадку безпосередній продаж може здійснюватися за ціною останніх торгів на аукціоні.

Отже, положенням законодавства прямо встановлено, що ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж активів за ціною останніх торгів на аукціоні не проданих на аукціоні.

Суд зазначає, що положення законодавства не містять застережень щодо застосування вказаних положень законодавства.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.11.2000 відкрито провадження у справі №33/41б про банкрутство боржника ВАТ Слов`янський керамічний комбінат, частка державної власності у статутному капіталі якого складає 92,9%.

Постановою господарського суду Донецької області від 25.12.2008 ВАТ Слов`янський керамічний комбінат визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 25.06.2009, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Жмайло О.І., яким було здійснено заходи щодо погодження Фондом державного майна України Товарної біржи Феміда в якості організатора аукціону з продажу майна вказаного боржника.

Фонд державного майна України листом від 12.07.2013 № 10-17-8712, беручі до уваги, що Товарна біржа Феміда м.Донецьк відповідає вимогам пункту 5 Порядку організації проведення аукціонів у провадженні у справах про банкрутство та вимог до їх організаторів стосовно майна державних підприємств, які належать до сфери управління державного майна України, та господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації, затвердженого наказом Фонду №4009 від 19.12.2012, Фонд погоджує дану кандидатуру в якості організатора аукціону з продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат (арк.с.69).

З дотриманням вимог чинного законодавства, з публікацією на веб-сайті Міністерства юстиції України ТБ Феміда організувала та провела аукціони з продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат, в тому числі будівлі тарного цеху, що не заперечується сторонами.

Аукціон, повторний аукціон та повторний другий аукціон з продажу майна підприємства банкрута ВАТ Слов`янський керамічний комбінат: будівля тарного цеху А-3 2479,6 кв.м, що знаходиться за адресою:84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. К.Маркса,77, були визнані такими, що не відбулись.

Всі публікації оголошення та повідомлення про результати проведення аукціону розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (арк. 150-154).

Порушень порядку проведення вказаних аукціонів відповідачем не встановлювалось.

Початкова вартість лоту №1 будівля тарного цеху А-3 2479,6 кв.м, вказана в оголошенні про проведення другого повторного аукціону з продажу майна підприємства боржника, призначеного на 31.01.2014 становила 114438,8 грн. без ПДВ (арк.с140-149).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.03.2018 у справі №33/41б про банкрутство ВАТ Слов`янський керамічний комбінат ліквідатором призначено Скалянського В.В.

Рішенням комітету кредиторів ВАТ Слов`янський керамічний комбінат від 13.05.2019 було дано доручення ліквідатору ОСОБА_1 звернутися до Фонду державного майна України щодо надання роз`яснення з питання продажу майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат будівля тарного цеху А-3, що знаходиться за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. К.Маркса (Центральна),77.

На виконання вказаного рішення комітету кредиторів позивач листом від 13.05.2019 за вих. № 33/41б-25 звернувся до Фонду державного майна України з метою отримання дозволу на продаж зазначеного майна (арк.с. 70-72).

Фонд державного майна України листом від 06.06.2019 повідомив позивача, що надання дозволів на відчуження майна ВАТ Слов`янський керамічний комбінат не належать до повноважень Фонду (арк. с. 73-74).

Відповідно до договору купівлі продажу від 27.06.2019 ВАТ Слов`янський керамічний комбінат в особі ліквідатора ОСОБА_1 продано нежитлову будівлю тарний цех, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 77 ОСОБА_2 за 114438,8 грн, що відповідає ціні останніх торгів на аукціоні.

Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М. (а.с. 30).

Доказів визнання даного договору недійсним сторонами не надано.

Зазначені обставини свідчать, що аукціон, повторний аукціон та повторний другий аукціон з продажу майна - ВАТ Слов`янський керамічний комбінат будівля тарного цеху А-3 (за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. К.Маркса (Центральна),77), не відбулись. Позивач за дорученням звернувся до Фонду державного майна України з метою отримання дозволу на продаж зазначеного майна та отримавши відповідь від Фонду щодо відсутності у Фонду повноважень здійснив безпосередній продаж за ціною останніх торгів на аукціоні.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, за наявності рішення організатора проведення аукціону Товарної біржи Феміда про визнання аукціону таким, що не відбувся, обґрунтовано на підставі частини 6 статті 44 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом здійснив реалізацію майна боржника - ВАТ Слов`янський керамічний комбінат безпосередньо фізичній особі ОСОБА_2 за ціною останніх торгів.

Щодо посилання апелянта на необхідності проведення аукціону повторного (з погодженням кандидатури організатора проведення аукціону) без здійснення безпосереднього продажу майна за ціною останніх торгів на аукціоні, суд зазначає, що вказані посилання не узгодженні в вимогами вищезазначених норм, оскільки як зазначалось вимоги законодавства не містять обмежень щодо застосування положень частини 6 статті 44 Закону. Зазначене також підтверджується листом Фонду державного майна України від 20.06.2014 №17-336 (арк.с. 125).

Щодо порушення позивачем строків реалізації майна, як вірно зазначено судом першої інстанції, законодавством не встановлено строків такої реалізації.

Стосовно посилання апелянта на те, що суд не прийняв до уваги, що 07.03.2018 набрав чинності Закон України "Про приватизацію державного та комунального майна", яким встановлюється порядок платного відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, суд зазначає наступне.

Суд бере до уваги п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), де міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Отже, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

Як вбачається зі змісту довідки, акту та припису, відповідачем не надавалась оцінка діям позивача в частині дотримання вимог Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", та вони не містять висновків щодо порушення позивачем вказаних норм. Отже, суд не може надати правову оцінку тим обставинам.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. у справі № 200/11660/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. у справі № 200/11660/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 08 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Сіваченко

Г.М. Міронова