Справа № 240/1754/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1754/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

08 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату від 27.05.2004 №2003, починаючи з 15 травня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуваннями довідки про заробітну плату від 27.05.2004 №203 з 15 травня 2020, тобто з моменту звернення;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 22 квітня 2020 року з урахуванням заробітної плати, отриманої ним в період роботи з 1991 року по 1995 рік;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 22 квітня 2020 року з урахуванням заробітної плати, отриманої ним в період роботи з 1991 року по 1995 рік.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 подана довідка від 27.05.2007 №203 не відповідає законодавчо встановленому зразку та містить недостовірні відомості, а нова довідка надіслана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 16.11.2020, тобто після спливу 3-х місячного терміну, тому перерахунок пенсії проведено з 01.12.2020 у відповідності до вимог п. 4 ст. 45 Закону, згідно з поданою заявою про перерахунок призначеної пенсії від 17.11.2020.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі заяви від 12.05.2020 з 22.04.2020 призначено пенсію за віком.

Разом із заявою 12.05.2020 позивачем було подано довідку про заробітну плату за період страхового стажу за період роботи з 1991 по 1995 роки (а.с.10-11).

Судом встановлено, що перерахунок пенсії з урахуванням відомостей у довідці від 27.05.2004 №203 відбувся лише з 01.12.2020.

В грудні 2020 року позивач звернувся з заявою до Головного управляння Пенсійного фонду України в Житомирській області про перерахунок пенсії з травня 2020 року звернувся до відповідача із відповідною заявою (а.с.12).

Також, з метою отримання документів щодо призначення та перерахунку пенсії представником позивача було скеровано адвокатський запит від 26.01.2021 (а.с.13).

Листом Головного управляння Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.01.2021 №0600-0202-8/8598 повідомлено, що за результатами контрольно-перевірочних заходів щодо обґрунтованості видачі довідки № 203 виявлено розбіжності у сумах заробітної плати, зазначених у ній, даним первинних документам та ПрАТ "Меблева фабрика ім. В. Боженка" надано нову довідку від 12.11.2020 №28.11/20.

Пунктом 4 статті 45 Закону передбачено, що перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки довідка про заробітну плату № 203, надана ОСОБА_1 при зверненні за призначенням пенсії містить недостовірні відомості, а нова довідка надіслана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 16.11.2020 (вих. №2600-1003-9/162797), тобто після спливу 3-х місячного терміну, тому перерахунок пенсії проведено з 01.12.2020 у відповідності до вимог п.4 ст.45 Закону, згідно з поданою заявою про перерахунок призначеної пенсії від 17.11.2020 (а.с.14-15).

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо визначення дати проведення перерахунку пенсії, вернувся з адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не оскаржує факт перерахунку пенсії за даними довідки від 12.11.2020, яка отримана відповідачем за результатами звірки та відомостей, які надані після проведення перевірки Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а лише стверджує про наявне право на перерахунок пенсії з моменту звернення за призначенням.

Однак, суд вказав, що після отримання підтвердженої інформації про отриману позивачем заробітну плату в період роботи з 1991 року по 1995 рік, з урахуванням його звернення у травні 2020 року з відповідною заявою відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії лише з 01.12.2020 з посиланням на п.4 ст.45 вказаного Закону.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що право на нарахування пенсії з урахуванням отриманої в період з 1991 року по 1995 рік заробітної плати позивач набув з моменту призначення, та з урахуванням факту звернення з наявною довідкою, виданою ВАТ "Меблева фабрика ім. В. Боженка" 27.05.2004, а тому наявні підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дії відповідача, що полягають у перерахунку пенсії позивача з 01.12.2020.

З урахуванням встановлених обставин справи, з метою належного захисту прав позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог і зобов`язати відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 22 квітня 2020 року з урахуванням отриманої в період з 1991 року по 1995 рік заробітної плати.

При цьому, вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату від 27 травня 2004 року № 203 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не надано жодного доказу наявності сумніву в достовірності довідки від 12.11.2020, що отримана суб`єктом владних повноважень за результатами перевірки.

Також, відповідно до задоволених вимог та положень ст. 134 КАС України, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. та судового збору в розмірі 454 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до вимог пункту 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Абзацом 4 пункту 1.7 розділу 1 Порядку якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. розділу ІІ Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 4.2 розділу ІV Порядку передбачає, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

В свою чергу, пунктом 4.7. розділу ІV Порядку визначено що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 червня 2019 року у справі №752/21038/16-а, від 20 березня 2018 року по справі № 527/1655/17, від 09 липня 2020 року у справі №676/3575/16-а.

З матеріалів справи судом встановлено, підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача з дати звернення з відповідною заявою є те, що позивачем первинно подано довідку №203 від 27.05.2004, яка містить недостовірні відомості.

На підставі вказаних обставин відповідачем сформовано 13.05.2020 відповідний запит щодо проведення перевірки, за результатами якої виявлено розбіжності у сумах заробітної плати даним первинних документів та ПрАТ «Меблева фабрика ім. В.Боженка», у зв`язку з чим надано нову довідку від 12.11.2020 №28.11/20.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з моменту досягнення пенсійного віку, оскільки вказана довідка надіслана Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві 16.11.2020, тобто після спливу 3-х місячного терміну, а тому з посиланням на п. 4 ст. ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.12.2020.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на ч. 4 ст. ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки положення вказаної статті не регулюють спірні правовідносини.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги аргументи апелянта щодо надіслання нової довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві поза межами 3-місячного строку, оскільки отримання відповідачем відомостей щодо здійснення контрольно-перевірочних заходів та нової довідки не залежали від волевиявлення позивача.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даній справі належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 22 квітня 2020 року з урахуванням отриманої в період з 1991 року по 1995 рік заробітної плати згідно довідки ПрАТ «Меблева фабрика ім. В.Боженка» від 12.11.2020 №28.11/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.