Справа № 640/23837/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 вересня 2021 року м. Київ № 640/23837/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом AGRO TRADE INVEST s.r.o.

до Енергетичної митниці Державної митної служби України,

Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДПС,

Офісу великих платників податків ДПС,

Державної казначейської служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

AGRO TRADE INVEST s.r.o. звернулося до суду з позовом, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Енергетичної митниці щодо не оформлення товару, задекларованого за деклараціями від 19.02.2019 UA №903110/2019/000225, від 20.02.2019 року за UA №903110/2019/000230 та від 15.11.2019 року за UA №903110/2019/001610, та не надання роз`яснень вимог, виконання яких забезпечить можливість митного оформлення товарів;

визнати протиправними дії Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДПС щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме: судна «BLACK FUEL» та палива у кількості 961,454 тон, що знаходилося на ньому;

стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України кошти в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправними діями енергетичної митниці ДМС у розмірі та органу досудового розслідування, їх посадових та службових осіб, у розмірі 95 358 492,00 грн на користь AGRO TRADE INVEST s.r.o.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частиною четвертою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містяться в частині шостій статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено справи у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною п"ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що вимога позивача щодо визнання протиправними дії Енергетичної митниці щодо не оформлення товару та щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправними діями енергетичної митниці ДМС належить до юрисдикції адміністративного суду.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, судно "BLACK FUEL" (ІМО8407632) та паливо в кількості 961,136 тон, що знаходилось на ньому, вилучені 01.03.2019 в ході проведення обшуку судна "BLACK FUEL" (ІМО8407632) у кримінальному провадженні № 0000093, які постановами старшого слідчого з ОВС шостого ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС Касіча В.В. визнано речовими доказами. Ухвалою Шевченківського районного суду від 05.05.2020 у справі № 761/7662/20 зобов"язано начальника 6-го ВРКП СУФР Офісу великих платників податків ДФС Замятіна А.В. або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні № 0000093 від 09.11.2018 повернути компанії AGRO TRADE INVEST s.r.o. та компанії TOLLOIL LP тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 01.03.2019, а саме: судно "BLACK FUEL" (ІМО8407632) та паливо в кількості 961,136 тон, що знаходилось на ньому.

Наведене свідчить, що майно вилучено та в подальшому повернуто слідчим при здійсненні кримінального провадження.

Разом з тим, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, оцінка діям слідчого щодо строків повернення вилученого майна, дотримання порядку виконання слідчим ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні підлягає наданню за кримінальним процесуальним законодавством України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дії Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДПС щодо неповернення тимчасово вилученого майна та стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України кошти в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправними діями органу досудового розслідування, не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Наведене свідчить, що позивачем об"єднано в позовній заяві вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева