Справа № 640/17110/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Київ № 640/17110/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - товариства з обмеженою відповідальністю «Рівер Гарден», ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2021 №1972/5, прийнятого на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного наказу та наявність підстав для його скасування з огляду на порушення відповідачем порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Позивач зазначив, що Колегія Міністерства юстиції України не мала права розглядати скаргу TOB «Рівер Гарден», оскільки такий розгляд здійснювався всупереч вимог п.1 ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, як вважає позивач, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України прямо порушує вимоги п.2 ч.8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Рівер Гарден» (далі також третя особа 1, ТОВ «Рівер Гарден») та ОСОБА_2 (далі - третя особа 2, ОСОБА_2 ).

Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами в підтвердження своїх заперечень проти позову, а третім особам - письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Мін`юст, на якого законодавцем відповідно покладено обов`язок щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом, у даному випадку діяв на підставі, в межах та у спосіб визначених законодавством, а позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представником відповідача зазначено, що предметом розгляду скарги були реєстраційні дії проведені державним реєстратором Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницього району Київської області Здольник Т.А. щодо об`єкта нерухомого майна, власником якого є скаржник, а посилання позивача на наявність судового спору щодо вказаного нерухомого майна є безпідставним, оскільки у зазначеному позивачем судовому провадженні №363/1747/21 відсутня тотожність сторін, а суб`єкт оскарження - державний реєстратор Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницього району Київської області Здольник Т.А. не є учасником провадження взагалі, предметом спору є зовсім інше рішення державного реєстратора, підставами спору не виступають порушення державним реєстратором вимог законодавства, що відповідно виключає таку підставу для відмови передбаченої п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також представник відповідача у відзиві посилається на те, що позивачем оскаржується наказ Міністерства юстиції України про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким скасовано рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відтак, на його думку, зміст заявлених позовних вимог у цій справі зводиться до захисту права власності або іншого речового права позивача, з огляду на що вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі.

Представником ТОВ «Рівер Гарден» подано пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що TOB «Рівер Гарден» є власником нежитлової будівлі розподільчого пункту (РП-7), що знаходиться за межами с. Осещина на території Хотянівської с/ради Вишгородського району Київської області. Однак, 07.05.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Т.А. незаконно здійснено державну реєстрацію права власності на цей же об`єкт за фізичною особою ОСОБА_1 , у зв`язку з цим третя особа 1 звернулась зі скаргою до відповідача.

Представник ТОВ «Рівер Гарден» вважає прийняте Міністерством юстиції України рішення за результатами розгляду його скарги законним та обґрунтованим, з дотриманням норм чинного законодавства та просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Третьою особою 2 жодних пояснень з приводу даного спору не подано.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Рівер Гарден» подано до Міністерства юстиції України скаргу від 12.05.2021 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності щодо будівлі РП та КТП, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , здійснену державним реєстратором прав на нерухоме майно Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Т.А. 07.05.2021, індексний номер 58026475, номер запису про право власності: 41846016.

За результатами розгляду скарги Центральною колегією з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено висновок від 27.05.2021, відповідно до якого рекомендовано: скаргу ТОВ «Рівер Гарден» від 12.05.2021 задовольнити у повному обсязі; скасувати рішення від 07.05.2021 № 58026475, прийняте державним реєстратором Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Т.А.; тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме манно державному реєстратору Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Тетяні Анатоліївні строком на 3 (три) місяці.

На підставі висновку Центральної колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.05.2021 Міністерством юстиції України видано наказ від 02.06.2021 №1972/5, яким скаргу ТОВ «Рівер Гарден» від 12.05.2021 задоволено у повному обсязі; скасовано рішення від 07.05.2021 № 58026475, прийняте державним реєстратором Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Т.А.; тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме манно державному реєстратору Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Тетяні Анатоліївні строком на 3 (три) місяці.

Вважаючи, що вказаний наказ виданий відповідачем в порушення вимог ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1952-IV передбачено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Статтею 7 Закону № 1952-IV передбачено повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав, до яких також належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно визначено статтею 37 Закону №1952-IV.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою статті 37 Закону №1952-IV визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з частиною п`ятою статті 37 Закону №1952-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до пункту 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 р. № 1150) (далі - Порядок №1128) розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Рівер Гарден» подано до Міністерства юстиції України скаргу від 12.05.2021 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності щодо будівлі РП та КТП, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , здійснену державним реєстратором прав на нерухоме майно Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Здольник Т.А. 07.05.2021, індексний номер 58026475, номер запису про право власності: 41846016.

До вказаної скарги ТОВ «Рівер Гарден» додано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.04.2021 №253347555; копію Інформаційної довідки №120210756 від 11.05.2021; копію рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 05.05.2021 №57991972; копію витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Рівер Гарден».

У своїх поясненнях третя особа 1 зазначила, що ТОВ «Рівер Гарден» є власником нежитлової будівлі розподільчого пункту (РП-7), що знаходиться за межами с. Осещина на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про що внесено реєстраційний запис 41573275. Відтак, проведена 07.05.2021 державним реєстратором Здольник Т.А. реєстрація права власності за ОСОБА_1 порушує його права, оскільки проведено повторну реєстрацію права власності на один і той же об`єкт нерухомості.

Водночас, судом встановлено, що 29.04.2021 ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжріччя» (далі також ТОВ «Міжріччя») звернулись до Вишгородського районного суду Київської області з цивільною позовною заявою до ТОВ «Рівер Гарден» про витребування з незаконного володіння ТОВ «Рівер Гарден» на користь ОСОБА_1 будівлі РП-10 Кв (РП-7), яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.04.2021 (з відкриттям розділу) про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (РП-7), винесеного державним реєстратором ОСОБА_7 (номер запису про право власності 41573275); скасування державної реєстрації права власності за № 41573275 від 16.04.2021 на нежитлову будівлю (РП-7), загальною площею 45.5 кв.м за ТОВ «Рівер Гарден».

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2021 у цивільній справі №363/1747/21 відкрито провадження у зазначеній справі та постановлено розглядати справу у загальному позовному провадженні з викликом учасників провадження.

Крім того, разом з позовом ОСОБА_1 та ТОВ «Міжріччя» подано заяву про забезпечення позову, за результатами розгляду якої ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.04.2021 заяву про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов ОСОБА_1 , ТОВ «Міжріччя» до ТОВ «Рівер Гарден», третя особа - Вишгородська міська рада, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності, шляхом:

заборони ТОВ «Рівер Гарден» () та особам, які діють в його інтересах використання, передачу у користування та відчуження майна, що розташоване у нежитловій будівлі РП-7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 218) за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська;

заборони ТОВ «Рівер Гарден» () та особам, які діють в його інтересах доступ до нежитлової будівлі РП-7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 218) за адресою Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, крім осіб, у встановленому законом порядку уповноважених на обслуговування вказаного об`єкту, до винесення судом остаточного рішення у справі.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що у відповідності до пункту 10 Порядку №1128 уповноваженим представником ТОВ «Міжріччя», як заінтересованою особою у розгляді скарги ТОВ «Рівер Гарден», подано до Мін`юсту письмові пояснення від 20.05.2021, в яких зазначив, що у 2012 році ОСОБА_1 за власні кошти побудовано будівлю розподільної підстанції 10 кВ на 20 комірок, КТП - 630 кВА повітряну тупікового типу; КТП-400 кВА кабельну прохідного типу. Будівництво виконувалося підрядною організацією ПП «Профенергобуд». Вказане майно було прийняте до експлуатації відповідно до Акту технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 28.05.2012. Після прийняття в експлуатацію, відносно вказаного майна було складено Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, яким визначено, що ОСОБА_1 належить РП-10 кВ №7, при цьому, «№7» - це диспетчерське найменування, присвоєне ПАТ «АЕС Київобленерго» для внутрішнього обліковування розподільної підстанції РП-10 кВ. Крім того, 01.11.2012 РП-10 кВ №7 передана ОСОБА_1 в користування TOB «Міжріччя» на підставі договору оренди, який є чинним на час подання пояснень. Представником ТОВ «Міжріччя» повідомлено Мін`юст, що за фактом захоплення TOB «Рівер Гарден» РП-10 кВ №7 порушене кримінальне провадження №0000102. Вишгородським РУП за цим фактом здійснюється досудове розслідування, в ході якого було надано покази окремих осіб щодо підробки підписів на документах, наданих державному реєстратору, на підставі яких було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57724739 від 19.04.2021, зокрема - Зміни №1 до Технічних умов №КСР-00-18-0517 від 10.12.2018.

Представником ОСОБА_1 також подавались до Мін`юсту письмові пояснення з приводу розгляду скарги TOB «Рівер Гарден», в яких виклав свої заперечення та зазначив, зокрема, що 27.04.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Міжріччя» подано скаргу до Мін`юсту на реєстраційні дії державного реєстратора ОСОБА_7 щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю (РП-7) за TOB «Рівер Гарден», (номер запису про право власності 41573275).

Крім того, представником ОСОБА_1 повідомлено Мін`юст про наявність судового спору щодо вказаного майна та подано копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області по справі №363/1747/21, якою відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 та ТОВ «Міжріччя» до ТОВ «Рівер Гарден» про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме - будівлі РП-7, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області та копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області по даній справі від 30.04.2021 про вжиття заходів забезпечення позову.

Як передбачено положеннями пункту 1 частини другої статті 37 Закону № 1952 Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Враховуючи встановлені обставини та наявні письмові докази у справі вбачається, що скарга третьої особи 1 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.05.2021, індексний номер 58026475, безпосередньо стосується нерухомого майна щодо якого наявний судовий спір та виключає компетенцію Міністерства юстиції України стосовно розгляду таких скарг.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 37 Закону № 1952 Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.

Однак, відповідачем при розгляді справи ТОВ «Рівер Гарден» не взято до уваги подані заінтересованими особами ОСОБА_1 та ТОВ «Міжріччя» письмові пояснення та долучені до них документи, зокрема, щодо підтвердження наявності судового спору щодо нерухомого майна, на яке зареєстроване право власності.

Відповідач посилається на те, що в даному випадку підстави для відмови у задоволенні скарги, передбаченої п.4 ч.8 ст.37 Закону № 1952, відсутні, з огляду на те, що в даному спорі відсутня тотожність сторін та вищевказане судове провадження стосується іншого рішення державного реєстратора, а саме від 16.04.2021.

Проте суд відхиляє зазначені твердження відповідача як безпідставні та такі, що не відповідають дійсності, оскільки в межах зазначеної цивільної справи №363/1747/21 вирішується спір, у тому числі, про витребування з незаконного володіння ТОВ «Рівер Гарден» на користь ОСОБА_1 будівлю РП-10 Кв (РП-7), яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, тобто вказаний спір виник між тими самими сторонами та стосовно нерухомого майна, щодо якого здійснено спірні реєстраційні дії.

Таким чином, враховуючи наявність спору щодо нерухомого майна, яке, в свою чергу, являється об`єктом оскаржуваних реєстраційних дій, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи спірний наказ діяв всупереч вимогам пункту 1 частини другої статті 37 Закону № 1952, який унеможливлює розгляд скарг на рішення державного реєстратора у разі існування судового спору щодо нерухомого майна.

Поряд з цим, в ході розгляду справи, встановлено, що 19.05.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі РП та КТП, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко І.Г., зареєстрований в реєстрі за №366, на підставі якого внесено запис 19.05.2021 про реєстрацію права власності 42027919 за ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2021 №257316357.

Вказана особа була залучена до розгляду скарги 27.05.2021 в якості заінтересованої сторони відповідно до оголошення про засідання центральної колегії Міністерства юстиції України 27.05.2021.

Тобто відповідач під час розгляду скарги TOB «Рівер Гарден» був обізнаний про вказані обставини стосовно реєстрації спірного майна за ОСОБА_2 .

Вказані обставини відповідачем не спростовані жодним чином.

Більш того, в порядку пункту 9 Порядку №1128 відповідач не позбавлений був права у разі необхідності витребувати відповідні документи чи інформацію.

За приписами пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону № 1952 Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується.

Пунктом 6 Порядку №1128 передбачено, якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

Враховуючи викладене, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 02.06.2021 №1972/5 видано з порушенням пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону № 1952.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку, аналізуючи наявні у справі докази, з урахуванням норм чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 02.06.2021 №1972/5 «Про задоволення скарги» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки він прийнятий не на підставі, яка передбачена чинним законодавством, непропорційно, необґрунтовано, без урахування усіх обставин справи.

Окрім того, відповідач у відзиві посилається на те, що позивачем оскаржується наказ Міністерства юстиції України про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким скасовано рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому зміст заявлених позовних вимог у цій справі зводиться до захисту права власності або іншого речового права позивача, тобто спір має приватноправовий характер, відтак правовідносини, що склалися між сторонами, на думку відповідача, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі.

Суд зазначає, що справою адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно- владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів (пункти 1, 4 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 3, 10 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Суд зазначає, що у межах цієї адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності видачі наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2021 №1972/5, а саме з дотриманням порядку розгляду скарги та прийняття відповідного рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 910/8424/17 висловила правову позицію відповідно до якої спір у такій категорії справ стосується виключно проведення державної реєстрації права, а не підстав набуття такого права, та не є спором про право, і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно - правовий характер.

За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує такі позовні вимоги, суд вважає, що відповідач у даному випадку виступає як суб`єкт владних повноважень, який законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації прав, а тому заявлені в рамках даного спору вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, частиною другою статті 37 Закону №1952-IV саме Міністерству юстиції України надано право на розгляд скарг, зокрема, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, та прийняття за їх результатами розгляду відповідного рішення у відповідності до частини шостої статті 37 Закону №1952-IV.

Оскільки предметом спору є оскарження наказу від 02.06.2021 №1972/5, виданого Міністерством юстиції України, за результатами розгляду скарги на рішення державного реєстратора, то належним відповідачем у даному випадку є саме Міністерство юстиції України, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи останнього щодо неналежного відповідача у справі.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного наказу.

Натомість, позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02.06.2021 №1972/5, прийнятий на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.05.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко