Справа № 420/1198/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1198/21

Категорія:111030300 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Час і місце ухвалення: 14:27, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 18.05.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У січня 2021 року фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 вересня 2020 року:

- № на суму штрафних (фінансових) санкцій 6 800 грн.;

- № на суму штрафних (фінансових) санкцій 5 100 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що не погоджується з виявленими порушеннями та зазначає, що у фіскальному чеку, був зазначений код товару за УКТЗЕД з поєднанням слова-назви товару,що однозначно та беззаперечно ідентифікує проданий товар.

Також позивач зазначає, що нею здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив, а не продаж алкогольних напоїв для споживання на місці.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що за результатами фактичної перевірки було виявлено вчинення позивачем наступних порушень:

- проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без використання режиму попереднього програмування найменування підакцизних товарів, а саме: пиво "Львівське" запрограмовано як "Львівське" чим порушено п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

- суб`єктом господарювання здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, при цьому не маючи статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, чим порушено ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Отже, контролюючим органом було правомірно застосовано штрафні санкції до позивача.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 вересня 2020 року.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ФОП ОСОБА_1 звертала увагу, що проданий підакцизний товар зазначений з кодом УКТ ЗЕД товару - 2203000 з поєднанням слів "Львівське 0,5", однозначно та беззаперечно ідентифікує проданий товар як пиво, а не інший підакцизний товар. Такий формальний та упереджений підхід суду першої інстанції щодо відсутності найменуванні товару в фіскальному чеку слова "пиво" нівелює застосування судом принципу верховенства права при здійсненні правосуддя.

Також, скаржник звертає увагу на те, що в акті перевірки не вказано, з яких саме підстав ГУ ДПС в Одеській області дійшов висновку, що позивач здійснював продаж алкогольних напоїв для споживання на місці. В акті перевірки не відображено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину кафе, в якому були наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці) тощо, а також наявність посуду для продажу на розлив та споживання на місці. Тобто, встановлення відповідачем порушень щодо здійснення позивачем продажу пива на розлив для споживання на місці, а також правовий висновок суду першої інстанції засновані на припущеннях.

ГУ ДПС в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 22 липня 2020 року №3022 та направлень на перевірку №1237, №1238 від 24 липня 2020 року, на підставі ст. 20, п.п.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст. 80, п.52-2 підрозділу 10 розділу XX України, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спиту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 06 серпня 2020 року №520/15/54/РРО/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , згідно з яким виявлено порушення:

1) проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без використання режиму попереднього програмування найменування підакцизних товарів, а саме: пиво "Львівське" запрограмовано як "Львівське" чим порушено п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

2) суб`єктом господарювання здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, при цьому не маючи статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, чим порушено ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

На підставі висновків акту перевірки від 06 серпня 2020 року №520/15/54/РРО/, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09 вересня 2020 року на суму штрафних (фінансових) санкцій 6 800 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 09 вересня 2020 року на суму штрафних санкцій 5 100 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що продаж позивачем пива "Львівське" відбувався з порушенням проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без використання режиму попереднього програмування найменування підакцизних товарів. Також, суд першої інстанції зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не надала суду жодного дозвільного документу від органів місцевого самоврядування, установ державної санітарно-епідеміологічної служби на продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції до позивача за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стосовно встановленого ГУ ДПС в Одеській області порушення позивачем п.11 ч.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (РРО) без використання режиму попереднього програмування найменування підакцизних товарів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно з п.2 розділу І Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 21 січня 2016 року №13, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №220/28350, назва товару (послуги) - слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу СГ.

З фіскального чека №ФН від 01 серпня 2020 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснила продаж товару: #ЛЬВІВСЬКЕ ЕКСПОРТОВЕ 0,5.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до УКТ ЗЕД кодом 2203 визначено: пиво із солоду (солодове).

Отже, поєднання коду УКТ ЗЕД 2203 разом із назвою "ЛЬВІВСЬКЕ ЕКСПОРТОВЕ 0,5" належним чином та однозначно ідентифікує проданий товар.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності зазначення слова "пиво" у фіскальному чеку, на думку колегії суддів, є проявом надмірного формалізму.

Натомість, в даній спірній ситуації, колегія суддів взагалі не вбачає інкриміноване позивачу порушення п.11 ч.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки останньою було виконано вимоги даної статті щодо попереднього програмування найменування товарів.

Щодо встановленого ГУ ДПС в Одеській області порушення позивачем ст. 15-3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без отримання позивачем відповідного статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) з універсальним асортиментом товарів.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, на підтвердження власної правової позиції та всупереч вказаним положенням КАС України, ГУ ДПС в Одеській області не було надано жодного належного доказу, який підтверджував би факт продажу алкогольного напою (на що в даних спірних правовідносинах позивач має право) безпосередньо для споживання його на місці продажу, як і не надано доказів, які б свідчили про створення позивачем умов для споживання алкогольних напоїв на місці придбання та/або продажу таких напоїв з безпосередньою метою (можливістю) споживання алкогольних напоїв на місці.

Зазначені обставини (щодо відсутності доказів споживання проданих позивачем алкогольних напоїв на місці, в тому числі доказів наявності певного обладнання для забезпечення можливості такого споживання), на думку колегії суддів, свідчать про безпідставність притягнення позивача до відповідальності за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 19 травня 2020 року у справі №814/2519/16 та від 06 травня 2021 року у справі №820/6160/16.

З урахування вищезазначеного, колегія суддів доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 09 вересня 2020 року №, №, та, відповідно необхідність їх скасування.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 21 січня 2021 року та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 1 362 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 10 червня 2021 року.

З урахуванням задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області.

Щодо відшкодування суми витрат на професійну правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2-5 ст. 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять документів, що свідчать про оплату гонорару у розмірі 1 200 грн.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені та не доведені, а тому не підлягають компенсації.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09 вересня 2020 року №, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 6 800 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09 вересня 2020 року №, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 5 100 грн.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за подачу адміністративного позову та 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.