Справа № 540/179/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/179/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, прийняте у складі суду судді Дубровної В.А. в місті Херсон по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Херсонської обласної прокуратури, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к, про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та з органів Херсонської обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22.12.2020 року;

- зобов`язати Херсонську обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на роботі в Херсонській обласній прокуратурі на посаді, прирівняній до посади прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та органів прокуратури Херсонської області з 23.12.2020 року;

- стягнути з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.12.2020 року і до моменту фактичного поновлення на посаді;

- стягнути з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним та не обґрунтованим, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що наказом прокурора Херсонської області від 30 квітня 2020 року № 187к, винесеного на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 травня 2020 року, позивача звільнено з посади прокурора. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року у справі №540/1419/20, зміненим постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, вищезазначений наказ визнано протиправним та скасовано; апелянта поновлено на роботі в Херсонській обласній прокуратурі на посаді, прирівняній до посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та органів прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року.

В подальшому, як зазначає апелянт, 22 грудня 2020 року його було ознайомлено з наказом керівника Херсонської обласної прокуратури від 14 грудня 2020 року про поновлення його на посаді в прокуратурі Херсонської області, при цьому апелянт попередив начальника відділу кадрової роботи та державної служби Херсонської обласної прокуратури про те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду його поновлено на посаду в Херсонську обласну прокуратуру, і надав копію вказаної постанови суду, про що зробив відповідну відмітку в наказі під час ознайомлення. Водночас, 22 грудня 2020 року апелянта ознайомили із наказом керівника Херсонської обласної прокуратури №905к від 22 грудня 2020 року, про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора та з органів Херсонської обласної прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Апелянт наголошує, що ніякої ліквідації, реорганізації прокуратури Херсонської області не відбулося, лише має місце факт зміни назви, а тому посилання на положення п.9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» є безпідставним, зо вже було констатовано в судових рішеннях по справі №540/1419/20. Водночас, апелянт вказує, що керівником Херсонської обласної прокуратури, ігноруючи позицію суддів першої та другої інстанції, повторно винесено наказ від 22 грудня 2020 року №905к про звільнення позивача з органів прокуратури який дослівно відповідає вже скасованому наказу від 30 квітня 2020 року № 187к. За таких обставин, апелянт вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваного у межах даної справи наказу, поновлення його на посаді та стягнення моральної шкоди.

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 р. № 905к виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, оскільки Закон №113-IX пов`язує звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» не з рішеннями про ліквідацію чи реорганізації органу прокуратури або про скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, а насамперед з процедурою проходження прокурорами атестації як складовою частиною процесу реформування органів прокуратури, введеного в дію Законом № 113-IX з дня набрання ним чинності

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 03.05.2006 року по 22.12.2020 року.

02.04.2020 року Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора прийнято рішення № 79 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної програми з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, відповідно до якого ОСОБА_1 за результатом складення іспиту набрав 63 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, а тому його не допущено до наступних етапів атестації. У зв`язку з чим, прокурор другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 не успішно пройшов атестацію.

Наказом прокурора Херсонської області від 30 квітня 2020 року № 187к, винесеного на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 травня 2020 року, позивача звільнено з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури згідно пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із рішенням Другої кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 79 від 02.04.2020 року та наказом прокурора Херсонської області від 30 квітня 2020 року № 187к, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року по справі №540/1419/20 зокрема визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Херсонської області від 30.04.2020 р. № 187к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та в органах прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року. У задоволенні позовних вимог в частині оскарження рішення Другої кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 79 від 02.04.2020 року відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року по справі №540/1419/20 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року змінено, викладено абзац 3 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на роботі в Херсонській обласній прокуратурі на посаді, прирівняній до посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та органів прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наказом керівника Херсонської обласної прокуратури від 14 грудня 2020 року №863к поновлено позивача на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та в органах прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року.

Із зазначеним наказом позивач ознайомився 22.12.2020 року, зазначивши що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року по справі №540/1419/20 його було поновлено на посаді в Херсонській обласній прокуратурі, на підтвердження чого позивачем було надано копію зазначеної постанови суду (а.с. 46).

Наказом керівника Херсонської обласної прокуратури від 22 грудня 2020 року №905к позивача звільнено з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та з органів Херсонської обласної прокуратури згідно пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22 грудня 2020 року.

Із зазначеним наказом позивач ознайомився 22.12.2020 року, зазначивши що з наказом не згодний, оскільки не було виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (а.с. 47).

Таким чином, на момент поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури Херсонської області, негайному виконанню підлягало рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року по справі №540/1419/20, яким було поновлено позивача на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та в органах прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року.

Водночас, на момент прийняття оскаржуваного у межах даної справи наказу керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к, набрала законної сили постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року по справі №540/1419/20, якою було поновлено ОСОБА_1 на роботі в Херсонській обласній прокуратурі. Про існування вказаної постанови відповідач був обізнаний, проте фактично відповідачем не було виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року по справі №540/1419/20.

Більш того, незважаючи на те, що відповідачем було поновлено ОСОБА_1 на посаді в органах прокуратури Херсонської області з 06 травня 2020 року, оскаржуваним у межах даної справи наказом його було звільнено з органів Херсонської обласної прокуратури. Таким чином, фактично відповідачем було звільнено позивача з посади, на якій він не перебував, що свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к.

Водночас, щодо позовних вимог в частині поновлення позивача на роботі в Херсонській обласній прокуратурі та стягнення з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки фактично вони є передчасними.

Так, за умови неправомірності наказу керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к, відсутні підстави для поновлення позивача на роботі в Херсонській обласній прокуратурі, оскільки внаслідок невиконання відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року по справі №540/1419/20, позивача не було призначено на посаду в Херсонській обласній прокуратурі. Крім того, оскільки фактично позивач не перебував у трудових відносинах з Херсонською обласною прокуратурою, відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що з метою належного захисту порушеного права, він має право звернутись до суду першої інстанції по справі №540/1419/20 із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Херсонської обласної прокуратури на користь позивача моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Наведений правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 року у справі №560/798/16-а.

Зважаючи на ці обставини, суд дійшов висновку про те, що негативні емоції позивача внаслідок винесення оскаржуваного наказу керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали позивачу моральної шкоди.

Разом з тим, визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, який заслуховує сторін та встановлює фактичні обставини справи, має широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року по справі №818/607/17.

Враховуючи викладене, всебічно та повно дослідивши матеріали справи у частині, що стосується відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що належним відшкодуванням заподіяної позивачу моральної шкоди, із врахуванням співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам є відшкодування у розмірі 4000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.12.2020 року № 905к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва та публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Херсонську область прокуратури Херсонської області та з органів Херсонської обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22.12.2020 року.

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури (73000, м. Херсон, вул.. Михайлівська, 33, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Кравець

Суддя: Л. Є. Зуєва