Справа № 160/11245/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника позивача представника відповідача Сидорова Ю.В. Єгоров А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків, до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення суми заборгованості з бюджетного відшкодування
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків, до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення суми заборгованості з бюджетного відшкодування, в якому Підприємство з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:
визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо невнесення до реєстрів про повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість після завершення процедури судового оскарження, що призвело до неотримання ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" належної йому суми бюджетного відшкодування у загальному розмірі 96426431,41 грн.;
Обґрунтовуючи позов Підприємство зазначило, що достовірність нарахування суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на користь позивача. Позивач зазначає, що не зважаючи на вказані обставини відповідачами узгоджена сума бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не включена, зазначена сума на поточний рахунок платника податків не перерахована. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь суму бюджетного відшкодування та пеню за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування.
Представником контролюючого органу надано відзив в якому зазначено, що питання щодо механізму відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування з Тимчасового реєстру на законодавчому рівні не врегульовано, так само як і не є визначеною структура такого реєстру. Таким чином, стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості та пені є безпідставним та недоречним.
Від представника ГУ ДКСУ у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно з п. 3.2 Порядку здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 31.03.2017 №103, після отримання інформації з Реєстру заяв та узгодженої суми на відшкодування ПДВ, Головне управління Казначейства забезпечує виконання платіжних доручень у повному обсязі в день їх отримання. Враховуючи такий порядок відшкодування податку на додану вартість та той факт, що інформація від Державної казначейської служби України з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування по позивачу до ГУ ДКСУ у м. Києві не надходила, відповідно, підстави для перерахування сум бюджетного відшкодування відтутні. Вважає, що ГУ ДКСУ у м. Києві не порушено право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представники відповідача-1 та відповідача-3 - ГУ ДКСУ у м. Києві - в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" у відповідні строки для подання податкової звітності з податку на додану вартість до СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального управління Міндоходів подано декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень 2011 року, квітень, травень, грудень 2012 року, в яких було задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за відповідні податкові періоди, невідшкодована сума по яких складає 719189,00 грн., що підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 14.12.2016 року №2242/10/28-01-51-02.
В період з 17.09.2013р. по 21.10.2013р. на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України СДПІ у м.Дніпропетровську Міжрегіонального управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету по взаємовідносинам з контрагентами ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» за період з 01.01.2009 по 31.12.2012 року, про що складено акт №274/32.3/24432974 від 28.10.2013 року, яким встановлено, що сума бюджетного відшкодування за перевіряємий період в розмірі 3331824,00 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог пп..7.2.1, пп..7.2.3, пп..7.2.4, пп..7.2.6 п.7.2, пп..7.4.1, пп..7.4.4, пп..7.4.5 п.7.4, пп..7.5.1 п.7.5, пп..7.7.1, пп.,7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р., пп..14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.22, п.185.1 ст.185, п. 198.6 ст. 198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, 201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за перевіряємий період на суму 3331824,00 грн.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.
16.09.2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
14.12.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 у справі № 804/3197/14 - залишити без змін.
24.04.2017 року ухвалою Верховного Суду України відкрито провадження по справі №804/3197/14 за заявою СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 року.
05.05.2018 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. від 21.02.2018 заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 у справі №804/3197/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування наказів, податкових повідомлень-рішень прийнято до провадження.
25.05.2018 року постановою Верховного Суду у задоволенні заяви Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 у справі №804/3197/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування наказів, податкових повідомлень- рішень відмовлено.
В період з 02.06.2015р. по 07.07.2015р. на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету по взаємовідносинам з контрагентами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за визначені у акті перевірки періоди, про що складено відповідний акт №7/28-01-51-03/24432974 від 09.07.2015 року, яким встановлено, що сума бюджетного відшкодування за перевіряємий период в розмірі 10921040,94 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог пп..14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за перевіряємий період на суму 10921040,94 грн.
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.
13.12.2016 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС відмовлено.
14.08.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС відмовлено.
В період з 26.06.2015р. по 17.07.2015р. на підставі пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року та правомірності нарахування залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01.02.2015 року, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року, про що складено відповідний акт №14/28-01-51 -03/24432974 від 17.07.2015 року, яким встановлено, що сума бюджетного відшкодування за перевіряємий период в розмірі 30568913,79 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог пп..14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1, п. 187.8 ст.187, п. 192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.10, п.201.11, п.201.12, п.201.14, п.201.15 ст.201, п.208.3 ст.208 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за перевіряємий період на суму 30568913,79 грн.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.
21.12.2016 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу СДШ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
22.07.2015 року в порядку ст.76 Податкового кодексу головним державним ревізор- інспектором відділу податкового супроводження підприємств гірничо-металургійної галузі Криворізького управління СДШ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС Вершиніною Тетяною Сергіївною на підставі п.200.10 ст.200 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2015 року, про що складено відповідний акт камеральної перевірки №9/28-01-51-03/24432974 від 22.07.2015 року, яким встановлено, що сума бюджетного відшкодування за перевіряємий период в розмірі 908997,00 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за перевіряємий період на суму 908997,00 грн.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.
10.11.2016 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
За результатами перевірки складено акт від 15.01.2016 року №1/28-01-51-03/24432974, у висновках якого встановлено порушення п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.22, п.44.1, п.44.6ст.44, п.185.1 сг.185, п. 198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 45 621 546,00 грн.; завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 44 717 708,00 грн.; завищення від`ємного значення різниці між сумою між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду на загальну суму податку на додану вартість 903838,00 грн.
Також відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2015 року, за результатами якої складено акт №7/28-01-51-03/24432974 від 04.02.2016 року.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду про визнання їх протиправними та скасування.
14.02.2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
22.05.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 у справі № 804/2566/16.
12.06.2018 року постановою Верховного Суду у задоволенні касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС відмовлено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 у справі №804/2566/16 залишено без змін.
За результатами перевірки складено акт від 17.02.2016 року №3/28-01-51-03/24432974, у висновках якого встановлено порушення позивачем п.44.1, п.44.6, ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1,200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 27219126,27 грн.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на загальну суму 27219126,27грн.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.
15.11.2016 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу СДПІ у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
21.04.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі № 804/5102/16.
05.12.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу СДПІ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №804/5102/16 залишено без задоволення.
19.06.2018 року ухвалою Верховного Суду відмовлено Офісу великих платників податків ДФС в продовжені строку для усунення недоліків заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.12.2017 у справі №804/5102/16. Повернуто Офісу великих платників податків ДФС матеріали заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 05.12.2017 у справі №804/5102/16 разом з доданими до неї документами.
З 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" № 1797-VIII від 21.12.2016, яким внесено зміни, зокрема, до статті 200 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з підпунктом 200.7.1, пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
За правилами підпункту 200.7.2, пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.
Пунктом 200.12. статті 200 Податкового кодексу України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).
Вказані норми статті 200 Податкового кодексу України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 (далі - Порядок №26), який набрав чинності 01.04.2017.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (пункт 6 Порядку №26).
Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (пункт 7 Порядку №26).
Відповідно до пункту 12 Порядку №26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.
Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (пункт 14 Порядку №26).
Таким чином, перерахування узгоджених сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється органом Казначейства на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який формується шляхом автоматичного внесення до нього контролюючим органом заяв платників податків про повернення сум бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження, або даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника за результатами адміністративного або судового оскарження.
У зв`язку з внесенням Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 змін до Податкового кодексу України було змінено порядок адміністрування податку на додану вартість та відшкодування з бюджету сум податку. При цьому, п. 52 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень до ПК України встановлено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.
Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Відповідно до п. 56 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень до ПК України до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Так, посилання представника контролюючого органу на той факт, що питання щодо механізму відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування з Тимчасового реєстру на законодавчому рівні не врегульовано, так само як і не є визначеною структура такого реєстру, а тому стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості та пені є безпідставним та недоречним, судом не приймаються.
Слід зазначити, що у зв`язку з набранням чинності Порядком №26, з 1 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68(далі - Порядок №68), який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту50.1 статті 50 ПК, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 ПК.
Пунктом 10 Порядку №68 було встановлено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Таким чином, реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 1 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику ПДВ, контролюючим органом щодо цього платника.
При цьому у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 1 квітня 2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10 січня 2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Бюджетне відшкодування за такими заявами до 1 квітня 2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.
Водночас, з 1 квітня 2017 року передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.
Отже, до 1 квітня 2017 року контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Проте після набрання чинності Порядком №26, тобто з 1 квітня 2017 року, контролюючий орган мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.
Суд звертає увагу, що контролюючим органом не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання передбачених статтею 200 ПК України обов`язків (зокрема щодо відображення в Реєстрах інформації про узгодження суми бюджетного відшкодування), з метою повернення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а відтак допущено протиправну бездіяльність.
Відтак стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно з правовою позицією Верховного Суду України було визнано неналежним способом захисту прав платника податків. Правильним механізмом визнавалось зобов`язання контролюючого органу виконати покладені на нього законом і підзаконними актами обов`язки щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26 червня 2018 року на підставі пункту 8розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передав справу № 826/7380/15 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 відступила висновку Верховного Суду України та, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права ТОВ «Аскоп-Україна» на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ за податковими деклараціями за вересень - жовтень 2014 року, вказала, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву Товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення судом рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій статті.
Застосувавши норму частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї норми, викладені, зокрема в рішеннях у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 квітня 2014 року, у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Товариства, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на його користь заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
Доводи Відповідачів, зводяться до того, що на сьогодні відсутні технічні можливості здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв, отже контролюючі органи в особі відповідачів позбавлені можливості вплинути на процедуру відшкодування позивачу сум ПДВ за вищевказаний період.
Суд зазначає, що Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.
Відсутність в Україні технічної можливості здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв не може позбавляти передбаченого діючим законодавствам права на таке відшкодування, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав юридичних осіб, які наділені такими правами.
При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок забезпечити належне функціонування Тимчасового реєстру заяв, внутрішню процедуру формування, ведення такого реєстру, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
Таким чином, посилання відповідачів на відсутність технічних можливостей здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв, як на підставу для обґрунтування своєї бездіяльності щодо відшкодування позивачу сум ПДВ за вищевказаний період є необґрунтованими.
Отже враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що відсутність встановленого механізму бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не може позбавляти передбаченого діючим законодавствам права на таке відшкодування.
Враховуючи наведене та з огляду на відсутність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку суд дійшов висновку про необхідність врахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Позивача, є стягнення користь Позивача заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість.
Стосовно позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає, що відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Представником позивача до матеріалів справи надано розрахунок пені; відповідачами контррозрахунку не подано.
При цьому, суд звертає увагу, що положення пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України не ставлять у залежність право на отримання пені від факту погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, тобто вказані вимоги позивача не можна вважати передчасними.
Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, §31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§40).
Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість у розмірі 96426431,41 грн. та пені в розмірі 44765645,48 грн., які охоплюються поняттям «майно» в розумінні частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо невнесення до реєстрів про повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість після завершення процедури судового оскарження, що призвело до неотримання Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" належної йому суми бюджетного відшкодування у загальному розмірі 96426431,41 грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 96426431 грн. 41 коп.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 44765645, грн. 48 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 липня 2021 року.

Суддя О.В. Єфанова