Справа № 160/6232/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 вересня 2021 рокуСправа №160/6232/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Врона О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду по справі №160/6232/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №160/6232/20 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 25.08.2016р. по 28.02.2017р. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 25.08.2016р. по 28.02.2017р.

15.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду по справі №160/6232/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В поданій заяві позивач просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , вчинені на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року у справі №160/6232/20, щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2016 року;

-постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період проходження військової служби з 25.08.2016 по 28.02.2017 року із застосуванням базового місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Станом на день подання заяви справа №160/6232/20 у зв`язку з поданням позивачем апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 перебувала на розгляді в Третьому апеляційному адміністративному суді.

Згідно частини 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вимоги до такої заяви визначені у ч. 2, ч. 3 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, вона не відповідає вищенаведеним вимогам, а саме, не містить інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, тоді як за матеріалами справи листом №160/6232/20 (вих №23538/21 від 29.04.2021) Дніпропетровським окружним адміністративним судом на адресу ОСОБА_1 був направлений оригінал виконавчого листа.

Заявником також не дотримано вимоги ч. 3ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України щодо наведення в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, доказів про які відомо заявнику і які можуть бути використані судом.

Суд звертає увагу заявника на те, що за приписами ч. 4 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч. 2, ч. 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні норми встановлені і в ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Частиною 1ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з вищенаведених норм у випадку невиконання боржником судового рішення в добровільному порядку, стягувач подає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби. Лише за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби, позивач може реалізувати своє право на подання відповідної заяви в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Як вказано в заяві самим позивачем виконавчий лист на виконання ним не подавався.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

З огляду на викладене, враховуючи, що заява ОСОБА_1 подана в порядку ст. 383 КАС України, не відповідає вимогам ч. 2, ч. 3 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення заяви .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 243, 248, 256,383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 по справі №160/6232/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона