Справа № 240/5379/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5379/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа В.А.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

08 вересня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представниці позивача: Єфремової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 19.03.2021 №64591370 у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що відповідно до чинного законодавства мінімальна заробітна плата не застосовується, як розрахункова величина, тому розрахунок доплати до пенсії стягувача здійснено з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного року. Зважаючи на вищенаведене, позивач стверджує, що він виконав рішення суду в повному обсязі, тому у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представниця позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

19.02.2021 Житомирський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №240/18044/20.

22.02.2021 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Корнєєв М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№64591370 з примусового виконання виконавчого листа №240/18044/20 від 19.02.2021.

19.03.2021 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Корнєєв М.М. виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, в якій зазначено про те, що при перевірці виконання рішення суду боржником встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин не виконав рішення суду у справі №240/18044/20, тому оскаржувана постанова державного виконавця є правомірною.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч.1 ст.18 Закону №1404 передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404).

Частиною 1 статті 75 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для накладення штрафу на позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з резолютивною частиною рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Листом від 12.03.2021 №0600-0304-8/20233 (а.с.52-54) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило державного виконавця про добровільне виконання рішення суду та долучило розрахунок суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20.

Згідно з вказаним вище розрахунком призначений розмір пенсії ОСОБА_1 з 17.07.2018 складає 3333,68 грн, з 01.08.208 - 5152,52 грн, з 01.12.2018 - 5197,52 грн, з 01.03.2019 - 5297,52 грн, з 01.12.2019 - 5349,17 грн, з 01.05.2020 - 5449,36 грн, з 01.12.2020 - 5488,45 грн (а.с. 54).

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року №2246-VIII станом на 01.01.2018 розмір мінімальної заробітної плати становить 3723 грн, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 року №2629-VІІІ станом на 01.01.2019 розмір мінімальної заробітної плати становить 4173 грн, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-IX від 14.11.2019 станом на 01.01.2020 розмір мінімальної заробітної плати становить 4723 грн.

Отже, розмір перерахованого ОСОБА_1 підвищення до пенсії становить менше двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, що не відповідає резолютивній частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20.

В обґрунтування позовної заяви та апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилається на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII) п.3 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

На підставі вищенаведеного перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 проведено, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, у зв`язку з чим позивач стверджує, що виконав рішення суду у справі №240/18044/20 в повному обсязі.

Водночас, колегія суддів враховує, що під час прийняття рішення про накладення штрафу державний виконавець з`ясовує, чи виконав боржник судове рішення в межах та у спосіб, визначений в резолютивній частині вказаного судового рішення.

Судом встановлено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20 не містить застережень про застосування положень Закону №1774-VIII при проведенні перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_1 .

Натомість, в резолютивній частині вказаного рішення суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не оскаржувало вказане рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20 в апеляційному порядку, а отже погодилося з обраним судом способом захисту.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язано провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі, вказаному в резолютивній частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20.

Крім того, у разі коли судове рішення є незрозумілим учасникам справи або виконавцю, що зумовлює складнощі у його виконанні, процесуальне законодавство передбачає право боржника звернутися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Разом з тим, позивач не звертався до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20.

Отже, посилання позивача на положення Закону №1774-VIII є необґрунтованими.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач без поважних причин не виконав в повному обсязі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі №240/18044/20, тому оскаржувана постанова про накладення штрафу від 19.03.2021 №64591370 у розмірі 5100,00 грн прийнята на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.