Справа № 380/2135/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 вересня 2021 рокуСправа № 380/2135/20 пров. № А/857/13078/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії судді:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.,

при секретарі судового засідання - Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання незаконними дій, скасування ухвали, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року,

ВCТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №380/2135/20 (апеляційне провадження №А/857/13078/21) за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 визначено склад колегії для розгляду справи №380/2135/20: головуючий суддя Качмар В.Я., судді Затолочний В.С., Большакова О.О.

16.07.2021 у зв`язку із перебуванням судді Большакової О.О. у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів: головуючий суддя Качмар В.Я., Курилець А.Р., Затолочний В.С., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду на 09.09.2021 об 11:30 год.

У зв`язку з перебуванням судді Курильця А.Р. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021 визначено склад колегії суддів у справі №380/2135/21: Качмар В.Я. головуючий суддя, судді: Кушнерик М.П., Затолочний В.С.

09.09.2021 під час судового розгляду справи заявниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено відвід членам колегії суддів з тих підстав, що у суді відсутній автоматизований розподіл справ між суддями, що неодноразово підтверджено дослідженням звітів про автоматизований розподіл у різних судових справах і цій, зокрема, а також штучно створено судові колегії, щоб унеможливити реальний автоматизований розподіл. Зазначають про незаконну приватизацію суддями Восьмого апеляційного адміністративного суду службового житла, що надається для них Львівською міською радою.

Заслухавши пояснення заявників по суті розглядуваної заяви про відвід, пояснення суддя Качмара В.Я. суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підстави для відводу судді визначені статями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Згідно з частинами четвертою статті 40 КАС якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом пункту 4 частини першої та частини четвертої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як на підставу для відводу судді позивач посилається на приписи статті 36 КАС нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Проте, слід звернути увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно, не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Щодо доводів заявників про наявність порушення порядку автоматизованого розподілу судових справ між суддями, то слід вказати, що такі обставини жодним чином не містять ознак неупередженості чи зацікавленості суддів у розгляді вказаної справи. При цьому, заявниками у заяві про відвід жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає неупередженість чи зацікавленість складу суду у цій справі. Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що жоден суддя із цього складу суду не має у користуванні чи власності службового житла від Львівської міської ради.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів: Качмара В.Я., Затолочного В.С., Кушнерика М.П., а обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про їх упередженість або певну зацікавленість у наслідках розгляду даної справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості складу колегії суддів у справі №380/2135/20 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяв про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 308, 321, 325 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід колегії суддів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик