Справа № 369/15838/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.02.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Ратушняка Павла Анатолійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову капрала поліції управління патрульної поліції в Одеській області Ратушняка П.А. серії ЕАН № 3507031 від 02.12.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.02.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2020 капралом поліції управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Ратушняком П.А. винесено постанову серії ЕАН № 3507031 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 02.12.2020 о 11 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки МАЗ 5340С2 Т5ВН4405 ТОВ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, проте своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3.б ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Позивач, вважаючи протиправною постанову серії ЕАН № 3507031 від 02.12.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції було неповно та неналежним чином досліджено докази та обставини справи, що призвело до неправомірного застосування норм права.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Не оцінюючи рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку суб`єктному складу учасників даного спору.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до частини 4 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із статтею 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, передбачені частинами 1, 2 і 3 статті 140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 140 КУпАП посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 140 цього Кодексу.

Використання у зазначеній вище нормі формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-24420 КУпАП», використаний у частині 2 статті 255 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Поряд з цим, орган Національної поліції, в якому працює інспектором патрульної поліції Ратушняк П.А., до участі у справі в якості належного відповідача залучений не був.

Відтак, позовні вимоги заявлено та вирішено до неналежної особи, яка має відповідати за даним позовом.

Відповідно до положень частини 3 та 4 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Частинами 6 та 7 статті 48 КАС України передбачено, що після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку, а заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Між тим, Києво-Святошинський районний суд Київської області наведених вимог процесуального закону не дотримався.

Отже, оскільки у апеляційного суду відсутні повноваження направляти справу до суду першої інстанції на новий розгляд, колегія суддів приходить до висновку, що правильним процесуальним наслідком за даних обставин є скасування рішення суду першої інстанції та відмова в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16, 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 та від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 336/2138/17 (2-а/336/223/2017), від 26.06.2019 року у справі № 303/3794/17, від 09.08.2019 у справі № 821/2089/17, від 09.10.2019 у справі № 456/2935/15-а, від 30.09.2019 у справі № 819/940/18 та від 31.10.2019 у справі №826/17241/16.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до неналежного відповідача, що було залишено поза увагою Києво-Святошинського районного суду Київської області та мало своїм наслідком розгляд справи по суті без урахування належного суб`єктного складу сторін, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що вони не можуть вплинути на висновки суду апеляційної інстанції з огляду на те, що відповідач, до якого позивач звернувся до суду з даним позовом, не є належною особою, до якої може бути пред`явлено позов у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 286, 272, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.02.2021 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до капрала поліції управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Ратушняка Павла Анатолійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Коротких А.Ю.

Федотов І.В.