Справа № 160/12042/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) про відмову в призначенні йому пенсії за віком, яке викладене в листі №2964/03.05-17 від 26.03.2020;
- зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в ТОВ фірмі «МАКС ЛТД» з 05.11.1997р. по 04.01.2004р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 16.03.2020 р. звернувся до відділу з питань призначення пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком.
Проте, 31.03.2020 р. позивач отримав рішення 16.03.2020 р. №2964/03.05-17, яким ОСОБА_1 не враховано стаж роботи в ТОВ «МКС ЛТД» за період з 05.11.1997 р. по 04.01.2004 р. та відмовлено в призначенні пенсії за віком, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 05.10.2020р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 23.03.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при розрахунку стажу позивача до страхового стажу не зараховано період роботи з 05.11.1997р. по 04.01.2004р., стаж роботи в фірмі «Макс ЛТД» так як відсутні відомості в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до вимог чинного законодавства позивачем було надано архівну довідку №58 від 20.12.2008 видану ТОВ фірма «МАКС ЛТД» яка припинила свою діяльність від 23.06.2017 року що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.
Але до стажу не враховано період роботи з 05.11.1997р. по 04.01.2004р. в ТОВ фірма «МАКС ЛТД» згідно довідки виданої Архівним управлінням Дніпровської міської ради від 25.05.2020р. №8/1-19 щодо підтвердження стажу роботи позивача у ТОВ фірма «МАКС ЛТД», про що вказано що документи з кадрових питань (Особового складу) вищезазначеного підприємства на державне зберігання до архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради не надходили.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 16.03.2020 р. звернувся до відділу з питань призначення пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком та надано всі необхідні документи.
Проте, 31.03.2020р. позивач отримав рішення від 16.03.2020р. №2964/03.05-17, яким ОСОБА_1 не враховано стаж роботи в ТОВ «МКС ЛТД» за період з 05.11.1997р. по 04.01.2004р. та відмовлено в призначенні пенсії за віком.
04.01.2004 р. Наказом №1 позивач був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.
Позивач звертався до Архівного управління Дніпровської міської ради, згідно відповіді від 25.05.2020 р. №8/1-19, період роботи з 05.11.1997р. по 04.01.2004р. в ТОВ фірма «МАКС ЛТД» не враховано, оскільки документи з кадрових питань (Особового складу) вищезазначеного підприємства на державне зберігання до архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради на зберігання не передавалися.
У зв`язку з чим у ОСОБА_1 відсутня можливість отримати додаткові документи для їх надання до Пенсійного фонду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
У ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (далі Закон України №1058-IV), пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати.
Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ст.26 Закону України №1058-IV особи мають право на призначення пенсії з 01.01.2020 року за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 27 років у період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.
Згідно ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р. (далі - Закон України №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, зокрема, час навчання на денному відділенні у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах (до 01.01.2004 року).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.62 Закоун України №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно ст.24 Закону України №1058-IV зазначено, що страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фону відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Пунктом 4.1 Інструкції №58 визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Згідно п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії управління Пенсійного фонду розглядає не пізніше 10 днів з дня їх надходження та приймає рішення про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Отже, Пенсійний фонд призначає пенсію відповідно наданих документів та має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду роботи з 05.11.1997р. по 04.01.2004р. в ТОВ фірма «МАКС ЛТД», посилається довідку видану Архівним управлінням Дніпровської міської ради від 25.05.2020р. №8/1-19 щодо підтвердження стажу роботи позивача у ТОВ фірма «МАКС ЛТД», відповідно до якої вбачається, що документи з кадрових питань (Особового складу) вищезазначеного підприємства на державне зберігання до архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради не надходили.
Таким чином, для призначення позивачу пенсії за віком необхідно встановити факт роботи останнього у ТОВ фірма «МАКС ЛТД» у судовому порядку, розгляд справ щодо підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав здійснюється місцевими загальними судами (ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).
Таким чином, суд вважає, що позивач, звертаючись з даним позовом до суду обрав неефективний (передчасний) спосіб захисту за наявності альтернативного ефективного способу захисту.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, а підстави позову не доводять протиправності прийнятого відповідачем рішення, а тому позов задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова