Справа № 947/23792/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 947/23792/21
Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Базилюка Климентія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Одеської митниці Державної митної служби України Авдєєва Е.Є. від 06.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №0327/50000/21.

12 серпня 2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі постанови заступника начальника Одеської митниці Державної митної служби України Авдєєва Е.С. в справі про порушення митних правил №0327/50000/21 від 06.05.2021р. до розгляду справи по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвоката Базилюк Климентій Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає оскаржувану ухвалу прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у забезпеченні позову та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що статтею ст. 533 МК України визначено, що подання скарги або адміністративного позову зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги чи адміністративного позову, разом з тим Законом України «Про виконавче провадження» така підстава для зупинення виконавчого провадження не передбачена. Апелянт вважає, що невжиття запропонованого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити виконання ухваленого судом рішення, оскільки у випадку задоволення позову позивачу доведеться вживати додаткових заходів та зусиль з метою повернення безпідставно стягнутого з нього штрафу, що нівелює ефективний захист оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

При прийнятті оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи із змісту поданого клопотання та доводів наведених позивачем на його обґрунтування, відсутні підстави для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень частини 2 статті 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною 2 статті 150 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що предметом адміністративного позову є визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Одеської митниці Державної митної служби України Авдєєва Е.Є. від 06.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №0327/50000/21.

Судом встановлено, що рішення митного органу про накладення штрафу, які є предметом судового розгляду у цій справі, направлене до органу Державної виконавчої служби для примусового виконання.

19.07.2021 року Другим Приморським відділом Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № ВП 66128335 з примусового виконання постанови заступника начальника Одеської митниці Державної митної служби України Авдєєва Е.С. в справі про порушення митних правил №0327/50000/21 від 06.05.2021р, яка є предметом оскарження у межах даної справи.

Відповідно до положень ст. 533 МК України, подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову)

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2021 року було відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Водночас, згідно положень ч.4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Крім того, незважаючи на положення ст. 533 МК України, згідно ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець позбавлений можливості зупинити вчинення виконавчих дій, окрім як у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Аналіз обставин справи свідчить про реальність загрози виникнення суттєвої шкоди позивачу, яка полягає у потенційному застосуванні державним виконавцем заходів примусового виконання згідно з ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі звернення стягнення на майно позивача, заборони боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; заходи примусового характеру, накладення арешту на майно позивача.

Отже, враховуючи, що відповідач вчинив дії щодо примусового виконання оскаржуваного рішення та зважаючи на вимоги ст. 533 МК України, яким передбачено зупинення виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду адміністративного позову, можливо дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року (справа № 640/4269/20).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки постанова від 06.05.2021 року у справі про порушення митних правил №0327/50000/21 є предметом оскарження у справі №947/23792/21 та є виконавчим документом, на підставі якого виконавчою службою відкрито виконавче провадження. Вказане дійсно впливає на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

На переконання колегії суддів, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року (справа № 440/4294/20).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені у заяві про забезпечення позову доводи свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України. Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у межах виконавчого провадження ВП №66128335 до набрання законної сили рішенням суду по справі №947/23792/21.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 292, 311, 312, 317, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Базилюка Климентія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у межах виконавчого провадження ВП №66128335 на підставі постанови заступника начальника Одеської митниці Державної митної служби України Авдєєва Е.С. в справі про порушення митних правил №0327/50000/21 від 06.05.2021 року до набрання законної сили рішенням суду по справі №947/23792/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва