Справа № 160/9300/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року Справа № 160/9300/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровської обласної прокуратури до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-
09.06.2021 Дніпропетровська обласна прокуратура (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 19.05.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП № 63076089.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 19.05.2021 головним держаним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру за невиконання без поважних причин рішення суду по справі № 904/6110/19. Вказану постанову позивач вважає протиправною, адже, на його переконання, Дніпропетровська обласна прокуратура з поважних причин позбавлена можливості виконати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 у справі № 904/6110/19, про що було повідомлено державного виконавця, але відповідач належної оцінки цим обставинам не надав, що стало підставою для прийняття спірного рішення про застосування штрафу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 заяву Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 160/9300/21 повернуто без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 позовну заяву Дніпропетровської обласної прокуратури було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду, 15.06.2021 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 в задоволенні заяви про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/9300/21 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 відкрито провадження у справі № 160/9300/21 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.06.2021.
29.06.2021 судове засідання по справі № 160/9300/21 відкладено до 02.07.2021.
29.06.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що службові особи Дніпропетровської обласної прокуратури не вжили заходів щодо належного виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 у справі № 904/6110/19, тож оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем законно та обґрунтовано та відповідно не підлягає скасуванню.
02.07.2021 судове засідання по справі № 160/9300/21 відкладено до 09.07.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 витребувано від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська додаткову інформацію.
09.07.2021 судове засідання по справі № 160/9300/21 відкладено до 16.07.2021.
Ухвалою суду від 16.07.2021 зупинено провадження у справі № 160/9300/21 до надання витребуваних доказів судом.
01.09.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі № 160/9300/21 та призначено розгляд справи в судовому за сіданні на 08.09.2021.
08.09.2021 судом ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Виконання означеної ухвали суду доручено Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. від 22.09.2020 відкрито виконавче провадження № 63076089 та зобов`язано боржника - Дніпропетровську обласну прокуратуру, виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
24.11.2020 та 02.02.2021 державним виконавцем було винесено вимоги про виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 у справі № 904/6110/19.
15.04.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 63076089 винесено постанову про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у розмірі 5 100,00 грн.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, для розгляду по суті.
З метою виконання вимоги державного виконавця, вказане кримінальне провадження витребуване з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
19.05.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 63076089 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника Дніпропетровську обласну прокуратуру штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.
Не погоджуючись з постановою від 19.05.2021 про накладення штрафу ВП № 63076089, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Приписами ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно зі ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VІІІ.
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Наведене у сукупності свідчить про правомірність прийнятої відповідачем постанови, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини шостої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 287 КАС України, суд, -
В задоволенні позовної заяви Дніпропетровської обласної прокуратури до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 272 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 287, 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 08.09.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко