Справа № 640/33202/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 вересня 2021 року м. Київ № 640/33202/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Завод Південкабель» до Державної митної служби України, Київської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Завод Південкабель» з позовом до Державної митної служби України, Київської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Київської митниці Держмитслужби по недотриманню вимог положень ст.399 Митного кодексу України при здійсненні розмитнення товару «Кабель силовий» за кодами УКТ ЗЕД №, №, № та № власника ТОВ «ТФ-К» () в період з грудня 2019 року по травень 2020 року, а саме невиконанню призупинення митного оформлення такого товару на встановлений законодавством строк з наступним повідомленням про це декларанта та ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», як правовласника винаходу «Кабель силовий» за патентом України №60285, який включений до Митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності за №1537;

- зобов`язати Державну митну службу України та Київську митницю Держмитслужби при здійсненні митного оформлення імпортного товару «Кабель силовий» середньої та високої напруги за кодами УКТЗЕД №, №, № та № дотримуватися положень ст. 399 МКУ щодо призупинення митного оформлення такого товару на встановлений законодавством строк з наступним повідомленням про це декларанта та ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», як правовласника винаходу «Кабель силовий» за патентом України №60285, який включений до Митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності за №1537.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача надійшли клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи №640/33202/20 за правилами загального позовного провадження, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 2 та 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи за правилами загального провадження, відповідач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Водночас, зміст клопотання не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення підготовчого засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, вимоги позивача не підпадають під визначення щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, будь-яких доказів з приводу того, що справу №640/33202/20, з огляду на характер спірних правовідносин, обсяг доказів чи з інших підстав недоцільно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач не надав.

Суд звертає увагу відповідача на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідач не позбавлений права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у відзиві на позовну заяву, запереченнях, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи № 640/33202/20 за правилами загального позовного провадження та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись статтями 12, 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державної митної служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась