Справа № 280/5015/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 вересня 2021 року Справа № 280/5015/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду в установленому порядку питання та не прийняття відповідного рішення на предмет зарахування періоду роботи позивача на посаді диспетчера з 01.01.2004 по 31.07.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» та період його роботи на посаді головного диспетчера з 01.08.2004 по 31.10.2005 в Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой» до страхового стажу з урахуванням записів №№25-29 трудової книжки позивача та довідки №82 від 21.02.2018 TOB «Корпорація AK «ЕСКМ» про заробітну плату;

- зобов`язати відповідача зарахувати з 17.09.2018 до страхового стажу позивача період роботи позивача на посаді диспетчера з 01.01.2004 по 31.07.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмоіпаж» та період роботи позивача на посаді головного диспетчера з 01.08.2004 по 31.10.2005 в Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой»;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 17.09.2018 пенсії позивача з урахуванням зарахованого страхового стажу з 01.01.2004 по 31.07.2004 на посаді диспетчера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» та з 01.08.2004 по 31.10.2005 на посаді головного диспетчера в Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.09.2018 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, після призначення пенсії позивач дізнався, що до його трудового стажу не зараховано періоди з 01.01.2004 по 31.07.2004 в ТОВ «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» на посаді диспетчера та з 01.08.2004 по 31.10.2005 у ЗАТ «Інститут «Оргенергострой» на посаді головного диспетчера. У зв`язку з наведеним, 15.12.2020 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для з`ясування неврахування даних періодів до визначення пенсії та з вимогою здійснити перерахунок пенсії. Проте, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії із зарахуванням спірних періодів, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за цей період. Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною та з вимогою зобов`язати відповідача вчинити певні дії, звернувся до суду із цим позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 20.07.2021 надав до суду відзив (заперечення) на позовну заяву (вх.№40686), в якому зазначає, що згідно довідки про розмір заробітної плати в ТОВ Корпорація АК «Електросевкавмонтаж» та акту перевірки зазначено, що якщо іноземний громадянин має статус особи, що тимчасово прибула на територію РФ, а також статус працюючого в фірмі за межами РФ, то він не є застрахованою особою та виплати в користь цієї особи страхові внески на ОПС не нараховуються. Щодо роботи в ЗАТ «Інститут Оргенергострой» вказує на те, що факт сплати внесків за цей період взагалі не підтверджено. У зв`язку з наведеним зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для зарахування до загального трудового стажу спірних періодів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем 02.08.2021 до суду надано відповідь на відзив (вх.№43720), відповідно до якої зазначає, що відповідач не надав разом з відзивом жодних нових документів на доведення правомірності своєї бездіяльності.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу, ОСОБА_1 , призначено пенсію за віком з 17.09.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.12.2020 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зі зверненням стосовно неврахування періодів його роботи з 01.01.2004 по 31.07.2004 в ТОВ «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» на посаді диспетчера та з 01.08.2004 по 31.10.2005 у ЗАТ «Інститут «Оргенергострой» на посаді головного диспетчера, до визначення пенсії та з вимогою здійснити перерахунок пенсії.

Листом Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №11380-11345/Ф-02/8-0800/20 від 22.12.2020 повідомлено позивача про те, шо довідку про заробітну плату №82 від 21.02.2018 ТОВ «Корпорація АК «ЕСКМ» можливо застосувати тільки після підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадиться трудова діяльність.

Не погоджуючись з діями Відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач направив звернення до Пенсійного фонду України, Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області за дорученням Пенсійного фонду України направило листа від 30.04.2021, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зазначило про те, що зарахувати до страхового стажу періоди роботи Позивача з 01.01.2004 по 31.07.2004 в ТОВ «Корпорація «ЕСКМ» та з 01.08.2004 по 31.10.2005 в ЗАТ «Інститут «Оргенергострой» не має можливості з причини відсутності відомостей про сплату страхових внесків за цей період. При обчисленні пенсії не врахована заробітна плата за період з 01.01.2004 по 31.07.2004 оскільки згідно з актом перевірки, який отриманий від Пенсійного фонду Російської Федерації, є відомості про відсутність сплати внесків до ПФ РФ.

Позивач, не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку; працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону; роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача для призначення пенсії за період роботи в Російській Федерації, у зв`язку з відсутністю даних про нарахування заробітної плати та про сплату страхових внесків.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 28.08.1975, ОСОБА_1 :

- 12.09.2020 прийнятий у ТОВ «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» на посаду інженера по складування обладнання на умовах строкового трудового договору;

- 26.02.2001 переведений на посаду диспетчера;

- 31.07.2004 звільнений в порядку переводу до ЗАТ «Інститут «Оргенергострой»;

- прийнятий до ЗАТ «Інститут «Оргенергострой» в порядку переводу на посаду головного диспетчера по строковому трудовому договору;

- 31.10.2005 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Відповідно до довідки про заробітну плату №82, виданої ТОВ «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж», ОСОБА_1 нараховано та виплачено: у вересня 2000 року 2368,00 руб., у жовтня 2000 року 5333,00 руб., у листопаді 2000 року 6350,00 руб., у грудні 2000 року - руб., у січні 2001 року 6468,00 руб., у лютому 2001 року 6548,00 руб., у березні 2001 року 6553,00 руб., у квітні 2001 року 15682,00 руб., у травні 2001 року 15796,00 руб., у червні 2001 року 15785,00 руб., у липні 2001 року 15894,00 руб., у серпні 2001 року 16369,00 руб., у вересні 2001 року 10761,00 руб., у жовтні 2001 року 15426,00 руб., у листопаді 2001 року 16236,00 руб., у грудні 2001 року 16443,00 руб., у січні 2002 року 33232,00 руб., у лютому 2002 року 33495,00 руб., у березні 2002 року 33647,00 руб., у квітні 2002 року 33758,00 руб., у травні 2002 року 33906,00 руб., у червні 2002 року 34048,00 руб., у липні 2002 року 34050,00 руб., у серпні 2002 року 34509,00 руб., у вересні 2002 року 26652,00 руб., у жовтні 2002 року 34375,00 руб., у листопаді 2002 року 34482,00 руб., у грудні 2002 року 34502,00 руб., у січні 2003 року 5724,00 руб., у лютому 2003 року 5689,00 руб., у березні 2003 року 5649 руб., у квітні 2003 року 5598,00 руб., у травні 2003 року 5520,00 руб., у червні 2003 року 5461,00 руб., у липні 2003 року 755,00 руб., у серпні 2003 року 4968,00 руб., у вересні 2003 року 5510,00 руб., у жовтні 2003 року 5367,00 руб., у листопаді 2003 року 5353,00 руб., у грудні 2003 року 5265,00 руб., у січні 2004 року 5128,00 руб., у лютому 2004 року 5132,00 руб., у березні 2004 року 5128,00 руб., у квітні 2004 року 5023,00 руб., у травні 2004 року 4852,00 руб., у червні 2004 року 3159,00 руб., у липні 2004 року 5236,00 руб.

Всього 673585,00 руб.

У вказаній довідці також зазначено, що зі всіх сум, включених у довідку, за період з 1 січня 2001 року по 31 грудня 2009 року єдиний соціальний податок (ЄСП) сплачено в МНС Росії по встановленими ставками. Якщо іноземний громадянин має статус особи, яка тимчасово перебуває на території РФ, а також статус працюючого в фірмі за межами РФ, то вона не є застрахованою особою, та на виплати на користь цієї фізичної особи страхові внески на ОПС не нараховуються (частина четверта статті 7 №212-ФЗ).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на вказану примітку, вказану у довідці про заробітну плату №82, виданій ТОВ «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж», а також на те, що за період роботи позивача в ЗАТ «Інститут Оргенергострой» не підтверджено факт сплати внесків взагалі.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Питання пенсійного забезпечення регулюються двосторонніми угодами в цій галузі, а також Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.92 (даті - Угода), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки. Республіки Молдова. РФ. Республіки Таджикистан. Туркменістану, Республіки Узбекистан. України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Натомість, підставою для відмови в урахуванні вказаних у позовній заяві періодів роботи до трудового стажу розивача для обрахунку та призначення пенсії слугували доводи відповідача побудовані на приписах національного законодавства, відносно яких відповідач дійшов висновку, що право на призначення пенсії та врахування стажу і заробітної сплати за періоди роботи на території Російської Федерації може бути реалізовано позивачем лише за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) із доходів позивача.

Такі висновками відповідача передчасними, позаяк з приведених міжнародних угод слідує, що обчислення стажу роботи позивача на території Російської Федерації має здійснюватися згідно із законодавством сторони, на території якої відбулася трудова діяльність і набутий на її території стаж.

Як наслідок предметом дослідження обставин з приводу можливості зарахування вказаного трудового стажу до періоду, який враховується при призначені пенсії повинно бути і відповідне законодавство Російської Федерації.

Проте, відповідач на вказані положення міжнародних угод не зважив і натомість щоб з`ясувати та проаналізувати положення законодавства Російської Федерації на території якої відбулася трудова діяльність позивача на предмет порядку зарахування такого стажу роботи до періоду, який враховується для призначення пенсій на цій території, відповідач аналізував положення національного законодавства України (Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 та Закон «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464, умови яких передбачать зарахування до стажу, який дає право па призначення пенсії виключно за умови сплати страхових внесків). Проте, наявність таких застережень за нормами національного законодавства України не вказує обов`язкову на наявність таких же норм та застережені, у законодавстві Російської Федерації.

Як наслідок, бездіяльність відповідача щодо не зарахування вказаного періоду роботи позивача на території Російської Федерації, що дає право на призначення пенсії обґрунтована нормами національного законодавства України є протиправною, адже таке неврахування здійснено без фактичного аналізу перелічених міжнародних угод та законодавства Російської Федерації з вказаного питання. Отже, із змісту наведених норм можна дійти висновку, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до страхового у разі, якщо такий с таж взаємно визначений Сторонами.

Постановою Міністерства праці і соціального розвитку Російської Федерації №69 від 10.10.2003 затверджено Інструкцію заповнення трудових книжок, яка була чинною на момент заповнення трудової книжки позивача в спірний період його роботи в Російській Федерації.

Так, підпунктом 5.1 пункту 5 вказаної Інструкції передбачено, що запис про звільнення (припинення трудового договору) в трудовій книжці працівника провадиться в такому порядку : у графі 1 ставиться порядковий номер запису: в графі 2 вказується дата звільнення (припинення трудового договору); в графі 3 робиться запис про причини звільнення (припинення трудового договору): в графі 4 вказується найменування документа, па підставі якого внесено запис - наказ (розпорядження) або інше рішення роботодавця, його дата і номер.

Згідно пунктів 2, 45 Правил ведення і зберігання трудових книжок, виготовлення бланків трудової книжки і забезпечення ними роботодавців, затверджених постановою Уряду Російської Федерації^ 225 від 16.04.2003 «Про трудові книжки», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність і трудовий стаж працівника. Відповідальність за організацію роботи з ведення, зберігання, обліку та видачі трудових книжок і вкладишів до них покладається на роботодавця. Відповідальність за ведення, зберігання, облік і видачу трудових книжок несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (Розпорядженням) роботодавця. За порушення встановленого цими Правилами порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність, встановлену законодавством Російської Федерації.

Наведені положення узгоджуються також із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», а також із положеннями Закону №1058-1V, Закону України «Про пенсійне забезпечення». Кодексу законів про працю України та постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, шо підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, шо основним документом, шо підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, шо основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, приймаються лише у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Також слід зазначити, шо відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 по справі №687/975/17 суд касаційної інстанції висловив правову позицію, відповідно до якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку обіймав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Записи №№25-27, 28-29 трудової книжки ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам українського законодавства та законодавства Російської Федерації для підтвердження наявного трудового стажу, а саме, на початку запису вказано назву підприємства; дати та номери наказів про прийом на роботу та про звільнення з роботи записані акуратно і не мають виправлень; печатка, якою затверджено запис про звільнення, має чіткий відтиск, назва підприємства читається по колу печатки.

Суд зауважує, що основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках; за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Отже, з огляду на вищенаведене. період роботи з 01.01.2004 по 31.07.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» на посаді диспетчера (записи №№25-27 трудової книжки) та з 01.08.2004 по 31.10.2005 у Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой» па посаді головного диспетчера (записи №№28-29 трудової книжки) повинні бути зарахований до загального страхового стажу позивача.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону №1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

За таких обставин, оскільки три роки з дня звернення за отримання (призначенням) пенсії не сплинуло, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії з 17.09.2018.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з урахуванням зазначених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 2724,00 грн, сплаченого за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на посаді диспетчера з 01.01.2004 по 31.07.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмонтаж» та на посаді головного диспетчера з 01.08.2004 по 31.10.2005 в Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой» до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді диспетчера з 01.01.2004 по 31.07.2004 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корпорація Акціонерної компанії «Електросевкавмоіпаж» та на посаді головного диспетчера з 01.08.2004 по 31.10.2005 в Закритому акціонерному товаристві «Інститут «Оргенергострой», у зв`язку із чим здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з дати її призначення, а саме з 17.09.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 2724,00 грн. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.09.2021.

Суддя М.С. Лазаренко