Справа № 200/8203/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 р. Справа№200/8203/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання неправомірними дій, протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, як державному службовцю, виходячи з довідок про нові складові заробітної плати за останні 5 років та з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/7841/20-а;

- визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, виходячи з довідок про нові складові заробітної плати за останні 5 років та з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/7841/20-а.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 22.07.2010 року одержує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

31.05.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням всіх складових заробітної плати та згідно довідки Головного управління ДПС у Донецькій області від 24.05.2021 року про розмір заробітної плати за останні 5 років на посаді керівника державної податкової служби у м. Краматорську Головного управління ДПС у Донецькій області станом на 01.07.2020 року.

Листом відповідача від 16.06.2021 року було відмовлено в перерахунку з підстав того, що пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ їй було призначено до 01 жовтня 2011 року, після призначення пенсії позивач продовжувала отримувати пенсію державного службовця та станом на 01 травня 2016 року працювала на посаді в органах ДПС, на яку не поширюється дія Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, для обчислення пенсії на умовах Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженому постановою КМУ від 14 вересня 2016 року № 622 та у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії з урахуванням нових складових заробітної плати.

Вважає неправомірною відмову у перерахунку пенсії, оскільки такі дії порушують конституційні права на перерахунок пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем надано письмовий відзив від 19.07.2021 року № 0500-2203-8/38247 (а.с. 72-73). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивачу з 22.07.2010 року призначено пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Згідно пункту 4-7 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 01.03.2021 року було автоматично переведено на пенсію за віком згідно статті 26 Закону № 1058.

Зазначає, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

31.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою щодо переведення на пенсію за віком, призначену згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIІІ, надавши довідки від 24.05.2021 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та за 60 календарних місяців роботи та від 13.04.2021 року щодо інформації про розмір заробітної плати.

Зазначає, що після набрання з 01.05.2016 законної сили Закону № 889 нові довідки про заробітну плату не будуть враховуватись, оскільки перерахунок пенсії державним службовцям діючим законом не передбачений.

Разом з тим, зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

За таких обставин позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 16-19). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач з 22.07.2010 року одержує пенсію державного службовця, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

31.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою № 4966 про перерахунок пенсії державного службовця (а.с. 29-30) з урахуванням всіх складових заробітної плати, надавши три довідки Головного управління ДПС у Донецькій області від 24.05.2021 року та від 13.04.2021 року про розмір заробітної плати та за останні 5 років на посаді керівника державної податкової служби у м. Краматорську Головного управління ДПС у Донецькій області станом на 01.07.2020 року (а.с. 22-27).

Натомість, відповідач у відзиві зазначив, що 31.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою щодо переведення на пенсію за віком, призначеної згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIІІ, хоча позивач просила саме перерахувати пенсію.

Листом відповідача від 16.06.2021 року № 0500-1504-8/19556 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку з підстав того, що пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ було призначено до 01 жовтня 2011 року, після призначення пенсії позивач продовжувала отримувати пенсію державного службовця та станом на 01 травня 2016 року працювала на посаді в органах ДПС, на яку не поширюється дія Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, для обчислення пенсії на умовах Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженому постановою КМУ від 14 вересня 2016 року № 622 та у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії з урахуванням нових складових заробітної плати (а.с. 31).

При цьому, жодних рішень відповідача сторонами до матеріалів справи не надано.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

За приписами пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За вимогами ст. 90 Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, а саме: відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до приписів пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядок обчислення стажу державної служби встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, яким затверджено Порядок обчислення стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року № 509-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закон України «Про державну податкову службу в Україні» посадовою особою органу державної податкової служби за правилами може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

Статтею 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Згідно абз. 1, 2 п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а.

Пунктами 4-5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни з 01.12.2015 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме виключений пункт 4, яким був визначений механізм здійснення перерахунків пенсій державним службовцям.

При цьому, згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 200/7841/20-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з 01.09.2016 по 27.08.2019 з урахуванням надбавки за спеціальне звання (як державному раднику податкової служби ІІІ рангу).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Довідки ГУ ДПС у Донецькій області від 24.05.2021 року та від 13.04.2021 року видані роботодавцем відповідача з урахуванням вказаного вище судового рішення.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачу враховано стаж роботи державного службовця 30 років, водночас новою довідкою на час звільнення з державної служби стаж ОСОБА_1 збільшився до 40 років.

Відтак, зміни, що внесені до статті 37 Закону України «Про державну службу» не поширюються на розмір раніше призначених пенсій, тому перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом раніше призначеної пенсії та здійснюється на підставі судового рішення, а отже, при визначенні її розміру законодавство, що прийняте після призначення пенсії позивачу не може застосовуватися, крім випадків покращення становища позивача з огляду на статтю 58 Конституції України.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова ОСОБА_1 у перерахунку пенсії є протиправною, а позовні вимоги у даній справі мають бути захищені саме у спосіб, визначений позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про державну службу», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання зазначене в позовній заяві: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання неправомірними дій, протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, як державному службовцю, виходячи з довідок про нові складові заробітної плати за останні 5 років та з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/7841/20-а.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, виходячи з довідок про нові складові заробітної плати за останні 5 років та з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року у справі № 200/7841/20-а з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова