Справа № 260/955/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 вересня 2021 року м. Ужгород№ 260/955/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Лозко В.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

за участі представника позивача Марича Івана Юрійовича;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник Маровді Володимир Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника - адвоката Марича Івана Юрійовича (90500, Закарпатська область, м. Тячів, вул. Незалежності, 118) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), в якому просить суд: "1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у зарахуванні до пільгового страхового стажу позивачу ОСОБА_1 періоди роботи за 2005-2007 роки на посадах прохідника по стволу Солотвинського солерудника та підземного прохідника ВАТ "Донецьшахтобуд", за 2010 рік на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", за період з 01.07.2010 по 27.03.2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" , період з 28.03.2011 року по 31.05.2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник" та рішення № 61 від 04.12.2020 р. цього органу про відмову в призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, від 16 січня 2003 р. № 36, від 24 червня 2016 року № 461 (далі - Список № 1); 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу позивача ОСОБА_1 період роботи, які додатково обумовлюють його право на отримання пільгової пенсії за віком, а саме за період 2005-2007 роки на посадах прохідника по стволу Солотвинського солерудника та підземного прохідника ВАТ "Донецьшахтобуд", за 2010 рік на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", за період з 01.07.2010 по 27.03.2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", період з 28.03.2011 року по 31.05.2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник"; 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.номер НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) з 25 листопада 2020 року в розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345-УІ; 4. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за рахунок коштів, призначених на фінансування цього органу.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року дану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 грудня 2020 року відповідачем було прийнято рішення № 61, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи по Списку № 1, не було зараховано окремі періоди 2005-2007 років, 2010 року оскільки, у позивача прослідковувалась робота в інших організаціях, а також у період з 01 квітня 2006 року по 31 жовтня 2006 року через несплату страхових внесків підприємством, у період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року через відсутність атестації робочих місць, а період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року через те, що посада кріпильника по консервації шахт не атестована як така, що дає право на пільгову пенсію, також, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з неповним робочим днем, зазначені в довідці № 6 від 23 листопада 2020 року. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, оскільки вважає, що даний період підтверджується відповідними документами, які були надані відповідачам, в зв`язку з чим звернулася до суду із даним позовом.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої доводи мотивує тим, що на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у такого був наявний пільговий стаж роботи, який становив 5 років 9 місяців 10 днів, при необхідному 10 років відповідно до статті 114 частини 2 пункту 2 Розділу ХІV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

25 листопада 2020 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо призначення пенсії.

Рішенням від 04 грудня 2020 року за № 61 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивачу було відмовлено. З огляду на те, що він відпрацював повних 5 років в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці, відповідно до законодавства. Водночас, відповідач у спірному рішенні зазначив, що періоди роботи за Списком № 1 до пільгового страху не було зараховано позивача, (а.с. 32).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до положень статті 13 частини 1 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із статтею 13 частиною 1 пунктом "а" абзацом 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Пункт 8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 18 листопада 2005 року № 383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосовуються Список № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, і Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Тобто цей Порядок № 637 застосовується лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_2 , 01 жовтня 1989 року ОСОБА_1 у період з 26 жовтня 2004 року по 31 жовтня 2007 року працював на посадах прохідника по стволу ДП "Солотвинський солерудник" та підземного прохідника ВАТ "Донецьшахтобуд" з повним робочим днем під землею, 24 липня 2008 року по 01 червня 2010 року працював на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" з повним робочим днем під землею, за період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" з повним робочим днем під землею, період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник" з повним робочим днем під землею (а.с.а.с. 18-21).

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 44 від 08 вересня 2020 року виданої ДП "Солотвинський солерудник" встановлено, що позивач працював повний робочий день на Солотвинському солеруднику на посадах за період: 26 жовтня 2004 року по 30 вересня 2005 року прохідника по обслуговуванню стовбурів шахти № 9, з 01 жовтня 2005 року по 30 вересня 2005 року електрослюсар по ремонту стаціонарних устаткувань 5 розряду шахти № 9, 01 жовтня 2005 року по 31 жовтня 2007 року - прохідник по стовбуру 5 розряду шахти № 9, 24 липня 2008 року по 31 травня 2009 року - прохідник 5 розряду шахти № 9, 01 червня 2009 року по 31 липня 2010 року - прохідник 5 розряду дільниці гірничих робіт, 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року - прохідник 5 розряду дільниці гірничо-відновлюваних робіт, з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року - посада кріпильник по консервації шахт, 03 червня 2013 року по 11 квітня 2016 року - кріпильника 5 розряду, з 18 серпня 2016 року по 08 червня 2018 року - кріпильника 5 розряду (а.с. 23).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 6 від 23 листопада 2020 року виданої ДП "Солотвинський солерудник" встановлено, що позивач працював повний робочий день на Солотвинському солеруднику на посадах за період: з 03 червня 2013 року по 11 квітня 2016 року - кріпильника 5 розряду, з 18 серпня 2016 року по 08 червня 2018 року - кріпильника 5 розряду (а.с. 24).

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи, а саме: з 01 листопада 2005 року по 31 січня 2006 року, з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року, оскільки, у позивача прослідковувалась робота в інших організаціях, а також у період з 01 квітня 2006 року по 31 жовтня 2006 року через несплату страхових внесків підприємством, у період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року через відсутність атестації робочих місць, а період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року через те, що посада кріпильника по консервації шахт не атестована як така, що дає право на пільгову пенсію, також, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з неповним робочим днем, зазначені в довідці № 6 від 23 листопада 2020 року.

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу періодів роботи за 2005-2007 роки на посадах прохідника по стволу ДП "Солотвинський солерудник" та підземного прохідника ВАТ "Донецькшахтобуд", за 2010 рік на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", суд зазначає наступне.

Відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи, а саме: з 01 листопада 2005 року по 31 січня 2006 року, з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року, оскільки, у позивача прослідковувалась робота в інших організаціях.

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що у період з 26 жовтня 2004 року по 31 жовтня 2007 року працював на посадах прохідника по стволу ДП "Солотвинський солерудник" та підземного прохідника ВАТ "Донецьшахтобуд" з повним робочим днем під землею, 24 липня 2008 року по 01 червня 2010 року працював на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" з повним робочим днем під землею, за період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" з повним робочим днем під землею.

При цьому основним документом, який підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням відповідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.

Так, суд вважає, що відсутні правові підстави для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу, оскільки вказаний період роботи підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу періодів роботи у період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" та періоду роботи з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник", суд зазначає наступне.

Відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача вказані період роботи через відсутність атестації робочих місць.

Разом з тим, суд зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, яка набрала чинності 21 серпня 1992 року (далі по тесту Порядок № 442).

Пункт 2 Порядку № 422 визначає, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно визначення, наведеного в Методичних рекомендаціях для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства Праці України від 01 вересня 1992 року № 41, атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 20 Порядку № 422 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, закон пов`язує виникнення права на пільгову пенсію за весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за результатами атестації робочого місця.

Окрім цього відповідно до пункту 4 Порядку № 422 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10 липня 2018 року у справі № 227/545/17 та від 18 вересня 2018 року № 345/3301/17.

Враховуючи вказану норму закону, суд вважає, що неможливо покладати відповідальність на працівника за несвоєчасне проведення атестації робочих місць, в даному випадку на позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено наявність у нього стажу за періоди роботи з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник" та період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник", який повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1 при призначенні пенсії відповідно до статті 13 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Окрім цього, суд вказує, що відповідачем протиправно не враховано позивачеві період роботи з 01 квітня 2006 року по 31 жовтня 2006 року до страхового стажу та стажу роботи в шкідливих умовах у зв'язку із несплатою страхових внесків Солотвинським солерудником.

Оскільки, на думку суду, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не сплачувались у порядку та строки визначені законодавством. Так, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків покладається на страхувальника (підприємство).

У зв`язку з викладеним позовні вимоги у частині зарахування спірних періодів часу до пільгового стажу підлягають задоволенню.

Окрім цього, суд вказує, що відповідачем не враховано позивачеві до пільгового стажу періоди роботи з неповним робочим днем, зазначені в довідці № 6 від 23 листопада 2020 року.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 6 від 23 листопада 2020 року виданої ДП "Солотвинський солерудник" встановлено, що позивач працював повний робочий день на Солотвинському солеруднику на посадах за період: з 03 червня 2013 року по 11 квітня 2016 року - кріпильника 5 розряду, з 18 серпня 2016 року по 08 червня 2018 року - кріпильника 5 розряду (а.с. 24).

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що у період з 03 червня 2013 року по 11 квітня 2016 року - кріпильника 5 розряду ДП "Солотвинський солерудник", з 18 серпня 2016 року по 08 червня 2018 року - кріпильника 5 розряду ДП "Солотвинський солерудник".

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди та інші надані до суду докази у їх сукупності свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах, віднесених до Списку № 1.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди до суду не надано.

Крім того суд зауважує, що дані трудової книжки та архівних довідок, в тому числі довідок про розмір заробітної плати не містять відомостей про переведення позивача на неповний робочий день, про надання відпустки без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, про відпустку у зв`язку з навчанням, або простій, а отже відповідачем безпідставно обраховано весь спірний період перебування позивача на роботі із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 із урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Суд, надаючи оцінку вказаним доводам позивача, зазначає, що а ні спірне у даній справі рішення, а ні наданий до суду представником відповідача відзив на позов не містить в собі жодних доводів стосовно того яким чином відповідачем було обраховано пільговий стаж позивача, що підлягає врахуванню для призначення пільгової пенсії, з урахуванням наданих останнім уточнюючих довідок або ж доводів стосовно неповного врахування відомостей зазначених у таких довідках.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено наявність у нього стажу за спірні періоди роботи, який повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1 при призначенні пенсії відповідно до статті 13 частини 1 пункту "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У зв`язку з викладеним позовні вимоги у частині зарахування спірних періодів часу до пільгового стажу підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи, встановлені судом обставини щодо протиправності не зарахування до пільгового стажу позивачеві спірного періоду, суд, для ефективного захисту прав позивача, вважає необхідним зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком по Списку № 1 з включенням до пільгового стажу роботи по Списку № 1 спірні періоди, починаючи з часу набуття ним права на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за 2005-2007 роки на посадах прохідника по стволу Солотвинського солерудника та підземного прохідника ВАТ "Донецькшахтобуд", за 2010 рік на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", за період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник".

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 61 від 04 грудня 2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи, які додатково обумовлюють його право на отримання пільгової пенсії за віком, а саме за період 2005-2007 роки на посадах прохідника по стволу Солотвинського солерудника та підземного прохідника ВАТ " Донецькшахтобуд ", за 2010 рік на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", за період з 01 липня 2010 року по 27 березня 2011 року на посаді прохідника ДП "Солотвинський солерудник", період з 28 березня 2011 року по 31 травня 2013 року на посаді кріпильника дільниці по консервації шахт ДП "Солотвинський солерудник".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 13 пункту "а" Закону України від 05 листопада 1991 року "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ з 25 листопада 2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 01 вересня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було виготовлено 10 вересня 2021 року.

СуддяС.Є. Гаврилко