Справа № 640/20212/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Київ № 640/20212/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Реал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Реал Банк» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Реал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Реал Банк» з позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просить суд зобов`язати Державну фіскальну службу України підготувати та надати на виконання до Державної казначейської служби України висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «Реал Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 1332927,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем протиправно не повернуто Публічному акціонерному товариству «Реал Банк» надмірно сплачену суму податку на прибуток у сумі 1332927,81 грн., чим порушено його законні права та інтереси. Позивач вважає, що відмова податкового органу з тих підстав, що в позивача наявний податковий борг, є незаконною, адже, за даних обставин, мають застосовуватись не норми ПК України, а Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач вважає, що за наявності передбаченої чинним законодавством процедури погашення податкових зобов`язань у банків в процедурі ліквідації та відсутності поданої кредиторської вимоги, ДФС України зобов`язана повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну казначейську службу України.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2018 року на адресу позивача надійшло рішення від 09.11.2018 № 46339/10/28-10-43-01-11 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про відмову повернення на розрахунковий рахунок ПАТ «Реал Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток в сумі 1332927,81 грн.

Відповідач, відмовляючи у поверненні на розрахунковий рахунок ПАТ «Реал Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток в сумі 1332927,81 грн., обґрунтовував це тим, що станом на дату надання відповіді, в інтегрованих картках платника податку обліковується податковий борг, посилаючись при цьому на п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, відповідно до якого, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

ПАТ «Реал Банк» не згоден з таким рішенням Державної фіскальної служби України, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки, станом на момент виникнення переплати та заборгованості, у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, а на даний момент, відкликано банківську ліцензію та здійснюється процедура ліквідації банку. З моменту введення в ПАТ «Реал Банк» процедури ліквідації, здійснення усіх значущих дій, що мають певні юридичні наслідки повинно здійснюватися на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тож, позивач переконаний, що за наявності передбаченої чинним законодавством процедури погашення податкових зобов`язань у банків в процедурі ліквідації та відсутності поданої кредиторської вимоги, ДФС України зобов`язана була за заявою позивача, повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань. Наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Постановою Правління .Національного банку України № 109 від 28.02.2014, ПАТ «Реал банк», віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищезазначеної постанови, рішенням № 10 від 28.02.2014 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.05.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Реал Банк», Фондом прийнято рішення № 34 від 21.05.2014 про початок здійснення процедури ліквідації Банку.

Відповідно до змісту п. п. 43.1 - 43.3 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015, затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, (далі - Порядок №1146), згідно з п. 1 якого, цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Дія цього Порядку не поширюється на: 1) відшкодування податку на додану вартість; 2) повернення авансових платежів (передоплати), помилково та/або надміру внесених платниками податків за власним бажанням на рахунки, відкриті на ім`я відповідних органів ДФС, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів до/або під час митного оформлення, та грошової застави; 3) повернення помилково та/або надміру перерахованих (унесених) платниками коштів, сплачених шляхом надання при митному оформленні податкового векселя; 4) повернення суми акцизного податку, внесеної в рахунок погашення податкових векселів; 5) виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів.

Згідно з п. п. 5 - 8 Порядку № 1146, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку; 6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення контролюючим органом висновку про повернення надмірно сплачених платежів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що законодавчо встановленим обмеженням щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, є наявність у платника податків податкового боргу, як то визначено п. 43.1 ПК України.

Так, по суті позивач звернувся до фіскального органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань саме в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України, що вбачається, зокрема із обґрунтування позовної заяви та вимог зобов`язати податковий орган підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Як вбачається з відповіді ДФС України на заяву позивача, що і не заперечується сторонами, станом на дату подання позивачем заяви про повернення надміру сплачених коштів на прибуток у сумі 1332927,81 грн., у позивача був наявний податковий борг у сумі 6325518,17 грн., в тому числі з податку на прибуток у сумі 6317878,00 грн. (а.с. 15, 16)

За таких обставин, проаналізувавши вказані вище норми, в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про правомірність відмови контролюючого органу в поверненні ПАТ «Реал Банк» коштів, внаслідок чого, правові підстави для зобов`язання відповідача вчинити певні дії відсутні.

Посилання позивача на те, що відповідно до п. 1.3 ст. 1 ПК України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», судом відхиляються, адже в рамках спірних правовідносин, предметом доказування не є питання стягнення з банку саме податкового боргу та/або погашення податкових зобов`язань.

При цьому, законом (ст. 43 ПК України) не встановлено порядку повернення коштів неплатоспроможному банку, які обліковуються як переплата, за умови наявності не погашеного податкового боргу.

Аналогічним чином, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не встановлено порядку повернення неплатоспроможному банку коштів - переплати, в разі наявності у такого банку податкового боргу.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, у даному випадку, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Реал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Реал Банк» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, про зобов`язання вчинити дії відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Реал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Реал Банк» (, 61072, м. Харків, проспект Науки, 60)

Відповідач: Державна фіскальна служба України (Офіс великих платників податків) (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11)

Третя особа: Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6).

Суддя В.І. Келеберда