Справа № 520/12035/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 вересня 2021 року № 520/12035/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (вул. Перекопська, буд. 168, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанову ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 06 вересня 2007 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну (рішення про оформлення посвідки на постійне проживання) громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що рішення відповідача є противоправним, незаконним і необґрунтованим та таким, що порушує права, свободи і законні інтереси іноземця та його право на постійне проживання в Україні на законних підставах у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Представник позивача зауважив, що при прийняті рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні відповідач не запросив позивача для надання особистих пояснень, чим порушив його право на захист своїх прав і законних інтересів. Рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні позбавляє позивача права на постійне проживання в Україні та порушує його права і законні інтереси, як іноземця, оскільки змушує її виїхати з України та проживати окремо від своєї родини.

Відповідач адміністративний позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з наступних підстав: 07.08.2001 Закон України «Про імміграцію» набрав законної сили; граничним терміном звернення з заявою про надання посвідки на постійне проживання в Україні є 08.02.2002, адже після спливу вказаного шестимісячного терміну, відділи ГІРФО ГУ МВС України не мали законних підстав для надання посвідки на постійне проживання відповідно до абзацу четвертого пункту 4 розділу V «Прикінцевих положень» Закону України «Про імміграцію», іноземцям які звернулись після 08.02.2002 року. Також у відзиві на адміністративний позов зазначено про пропущення позивачем строку на звернення до суду з позовом.

Третя особа правом надання пояснень не скористалась.

Суд зауважує, що разом з адміністративним позовом представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду за захистом прав та законних інтересів. В обґрунтування клопотання зазначено, що оскаржувану постанову від 06.09.2007 позивач не отримувала та дізналась про прийняття зазначеного рішення 23.06.2021 року з відповіді на адвокатський запит № 6501.4-5433/65.1-21 від 16.06.2021 УДМС України в Херсонській області, з яким ознайомив її представник адвокат Коротенко О.І.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 520/12035/21 зобов`язано УДМС у Херсонській області надати докази направлення позивачу копії постанови ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 06.09.2007 р.

На виконання ухвали суду відповідачем долучено до матеріалів справи копію листа до УГІРФО ГУМВС України в Харківській області № 5/1068 від 06.09.2007 та зазначено у відзиві, що згідно ст. 13 Закону (в редакції від 22.07.2005) орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживання особи, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не пізніш як у тижневий строк з дня отримання цього рішення надсилає його копію особі та вилучає у неї посвідку на постійне проживання. Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення. На момент прийняття ВГІРФО УМВС України в Херсонській області постанови про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 06.09.2007 ОСОБА_1 була зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, на виконання п. 26 Порядку (в редакції від 26.12.2002) та ст. 13 Закону (в редакції від 22.07.2005) ВГІРФО УМВС України в Херсонській області направило лист до УГІРФО ГУМВС України в Харківській області № 5/1068 від 06.09.2007 для інформування та вжиття відповідних заходів. Відповідач зазначив, що таким чином, ВГІРФО УМВС України в Херсонській області вжило всіх можливих заходів спрямованих на повідомлення позивача про прийняте рішення.

Крім того, відповідач в обґрунтування пропущення позивачем строку звернення до суду, повідомив, що в матеріалах особової справи наявний лист на адресу ГУДМС України в Харківській області від 20.12.2018 № 6501.4.5/10095-18, яким УДМС у Херсонській області повідомило про відсутність законних підстав для документування ОСОБА_1 посвідкою на постійне проживання.

З цього приводу суд зауважує, що абз.2 п.23 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 26 грудня 2002 року № 1983 ( у ред. на момент винесення спірного рішення) про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Доказів надіслання оскаржуваного рішення позивачці матеріали особової справи не містять.

Суд також зауважує, що у листах від 06.09.2007 № 5/1068 (а.с.67) та лист від 20.12.2018 № 6501.4.5/10095-18 (а.с.69) відсутня будь-яка інформація щодо наявного рішення (постанови) про скасування дозволу на імміграцію (оформлення посвідки на постійне проживання).

Враховуючи, що предметом розгляду у справі є постанова ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 06 вересня 2007 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну (рішення про оформлення посвідки на постійне проживання) громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про існування якої позивачці стало відомо у червні 2021 з відповіді на адвокатський запит, а позивач звернулася д суду з позовом у липні 2021 р., у суду відсутні законі підстави для вирішення питання щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з вказаними вимогами. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволені даного клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач з 23.03.1988 р. працювала на Ворошилоградській трикотажній фабриці швачкою у швейному цеху, та була звільнена 29.09.1991 р., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.57).

На підставі особистої заяви позивача, громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням ВГІРФО УМВС України в Херсонській області документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 29.07.2004 на підставі абз. 4 п.4 розділу V "Прикінцевих положень" Закону України "Про імміграцію" (а.с. 5).

В подальшому, старшим інспектором ВГІРФО УМВС України в Херсонській області майором міліції Кломієць Т.Б. було розглянуто матеріали на постійне проживання в Україні позивача та складено висновок від 22.07.2007 р., за яким встановлено, що посвідка на постійне проживання в Україні позивачу серії НОМЕР_2 терміном дії "безстроково" оформлена з зрушенням вимог п.4 абз. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію". А саме, посвідку ОСОБА_1 видано вперше після закінчення встановленого терміну її оформлення для осіб, які прибули в Україну до 1998 року Угодою між Урядом Соціалістичної республіки В`єтнам та УрядомСРСР. Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" винесено постанову ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 06.09.2007 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україні та вилучення посвідки на постійне проживання на території України для анулювання (а.с. 65-66).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд виходить з такого.

Абзацем 6 статті 1 Закону України «Про імміграцію» від 7 червня 2001 року №2491-ІII визначено, що посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в`єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні. Особам, зазначеним у пункті 4 Прикінцевих положень, посвідка на постійне проживання видається за їхніми заявами або заявами їх законних представників без оформлення дозволу на імміграцію. На них поширюється чинність статей 12-15 цього Закону (пункт 4 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію").

Статтею 12, частиною 1 ст.13 означеного закону визанчено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків" від 26 грудня 2002 року № 1983 (п 21-24) визначено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держкомкордону.

З матеріалів справи слідує, що позивачці на підставі її заяви від 14.07.2004 надано посвідку на постійне проживання в Україні на підставі прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про імміграцію». Розгляд заяви здійснено у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 26 грудня 2002 року № 1983.

Відповідачем скасовано дозвіл на імміграцію та вилучено посвідку на постійне проживання на території України НОМЕР_3 від 29.07.2004 у зв`язку із зверненням позивачки з заявою про надання посвідки на постійне проживання в Україні поза межами шестимісячного строку, визначеного абзацом четвертим пункту 4 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію", який звершився 08.02.2002.

Як зазначалось вище, підстави для скасування дозволу на імміграцію визначені статтею 12 Закону № 2491-III, яка не передбачає такої підстави як пропуск шестимісячного строку для подання заяви про видачу посвідки на постійне проживання в Україні.

Крім того, Порядок формування квоти імміграції, Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, Порядок оформлення і видачі посвідки на постійне проживання затверджено постановою Кабінету Міністрів України лише 26 грудня 2002 року, тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного абзацом четвертим пункту 4 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію".

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не вказав жодної з підстав для скасування дозволу на імміграцію, перелік яких встановлений відповідно до ст. 12 Закону України «Про імміграцію» .

Суд також зазначає, що при наданні позивачці посвідки на постійне місце проживання в Україні у 2004 році, ВГІРФО ГУМВС України в Херсонській області проводило перевірку законності залишення її на постійне проживання на території України та підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію не виявило та надало посвідку на постійне місце проживання в Україні, а тому доводи скаржника про те, що позивачці посвідку на постійне місце проживання в Україні було надано з порушенням вимог законодавства.

Разом з тим, посиланням на вказану ж норму Закону відповідач обґрунтовує прийняттям протилежного рішення - висновку про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні.

При цьому, відповідачем не доведено та судом не встановлено, що з дати видання посвідки виникли обставини, передбачені ст.12 Закону №2491, які б тягли за собою скасування дозволу на імміграцію (посвідки на постійне проживання в Україні) позивача.

Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 по справі №820/3610/17 , від 30.01.2020 по справі № 820/4933/17

Згідно положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд доходить висновку, що позивачем у справі доведено порушення його прав, а тому, суд вважає за необхідне прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 06.09.2007 про скасування дозволу на імміграцію в Україну (рішення про оформлення посвідки на постійне проживання) громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Зоркіна Ю.В.