Справа № 460/11808/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., після одержання позовної заяви
до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини
прозобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у якому просив зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернутися з Конституційним поданням про відповідність Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" статтям 22, 64 Конституції України, у частині не виділення видатків для реалізації абзацу 5 частини 2 статті 32 Закону України "Про статус громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив про невиконання Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" у ході розгляду йогог звернення від 22.03.2021, а тому вважає, що його права підлягають захисту шляхом зобов`язання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зврнутися з Конституційним поданням про відповідність Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" статтям 22, 64 Конституції України, у частині не виділення видатків для реалізації абзацу 5 частини 2 статті 32 Закону України "Про статус громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Перевіривши наведені у адміністративному позові доводи, суддя вважає, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з пунктами 1 й 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Аналізуючи зміст наведених вище правових норм у контексті вирішення питання юрисдикційної належності тих вимог, які ставить перед судом позивач, суд зазначає таке.
У своєму позові ОСОБА_1 просив суд визнати наявність компетенції в Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо звернення з Конституційним поданням та зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернутися з Конституційним поданням про відповідність Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" статтям 22, 64 Конституції України, у частині не виділення видатків для реалізації абзацу 5 частини 2 статті 32 Закону України "Про статус громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
За правилами пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Відповідно до пункту п`ять частини першої статті 5 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
За змістом наведених правових норм, під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
У справі, яка переглядається, позивач ОСОБА_1 не є суб`єктом владних повноважень, а отже не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.
Водночас дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в процесі реалізації ним функцій щодо внесення Конституційного подання до Конституційного Суду України є процесуальними, а не управлінськими, відповідно спірні правовідносини в цій справі не стосуються здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій у розумінні КАС України.
Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання за Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини компетенції щодо внесення Конституційного подання та зобов`язання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернутися з таким поданням не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, суддя дійшов висновку, що у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» щодо вказаних ОСОБА_1 вимог слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в жодній юрисдикції.
Близьких за змістом висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №705/748/17 (провадження №11-1195апп18), які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються суддею при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
З врахуванням наведеного та фактичних обставин справи суддя вважає, що позовні вимоги в даній справі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір взагалі не підлягає судовому розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись статтями 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про зобов`язання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернутися з Конституційним поданням про відповідність Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" статтям 22, 64 Конституції України, у частині не виділення видатків для реалізації абзацу 5 частини 2 статті 32 Закону України "Про статус громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 09.09.21

Суддя Д.П. Зозуля