Справа № 200/10821/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2021 року справа №200/10821/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдар А.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 р. у справі № 200/10821/20-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 16.08.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 09.05.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.05.2018 року по 16.08.2019 року включно, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.2018 року по 16.08.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.,-

У С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 16.08.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 09.05.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.05.2018 року по 16.08.2019 року включно, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.2018 року по 16.08.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що він з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а з 10.05.2018 р. по 16.08.2019 р. проходив службу в Великоновосілківському районному військовому комісаріаті, який знаходиться на фінансовому забезпеченні Донецького обласного військового комісаріату. Позивач зазначає, що в період проходження служби нарахування грошового забезпечення відповідачами здійснювалось не в повному обсязі, а саме у період з 16.08.2016 р. по 16.08.2019 р. не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, а обов`язковим для всіх юридичних осіб, роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Позивач вважає, що сума індексації грошового забезпечення, яка не була виплачена йому Військовою частиною НОМЕР_1 за період з 16.08.2016 р. по 28.02.2018 р. становить 52253,58 грн. та Донецьким обласним військовим комісаріатом за період з 01.03.2018 року по 16.08.2019 року не було виплачено індексацію грошового забезпечення на суму 87373,06 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 р. у справі № 200/10821/20-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, паспорт серія НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу № 272 від 16.08.2016 р. молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначено на посаду офіцером групи бойового управління 24 окремого штурмового батальйону 10 окремої гірсько штурмової бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_4 Сухопутних військ Збройних сил України. Встановлено посадовий оклад 830 грн. на місяць. (а.с. 36)

Наказом № 153 від 09.05.2018 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення бойового управління військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 16 квітня 2018 року № 67 офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів Великоновосілківського РВК Донецької області, ВОС 2904003, з 09 травня 2018 року вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. (а.с. 37)

Відповідно до наказу № 56 від 10.05.2018 р. військового комісара Великоновосілківського районного військового комісару (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного офіцера відділення бойового управління військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 09 травня 2018 року № 67 призначено офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу Великоновосілківського районного військового комісаріату Донецької області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_5 Сухопутних військ Збройних Сил України, ВОС 2904003, з 10 травня 2018 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення. Встановлено посадовий оклад 3810 грн. на місяць. (а.с. 38)

Наказом від 16.08.2019 року № 108 військового комісара Великоновосілківського районного військового комісару (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу Великоновосілківського районного військового комісаріату Донецької області оперативного командування Схід Сухопутних військ Збройних Сил України на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 16 серпня 2019 року № 172 звільнено з військової служби у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий облік і військову службу (у зв`язку із закінченням строку контракту). (а.с. 39)

Заявою від 02.09.2020 р. позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 відповідно до якої просив, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р., провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р. та просив надати інформацію щодо розмірів посадових окладів за період з 16.08.2016 р. по 16.08.2018 р. за займаними посадами у військовій частині НОМЕР_1 . Крім того відповідно до даної заяви просив надати довідки щодо проведених виплат та копії документів. (а.с. 18-19)

Також 02.09.2020 р. позивач звернувся з заявою до Військового комісара Великоновосілківського РВК Донецької області відповідно до якої просив, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.2018 р. по 16.08.2019 р., провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 10.05.2018 р. по 16.08.2019 р. та просив надати інформацію щодо розмірів посадових окладів за період з 10.05.2018 р. по 16.08.2020 р. за займаними посадами у Великоновосілківському РВК. Крім того відповідно до даної заяви просив надати довідки щодо проведених виплат та копії документів. (а.с. 20-21)

Військовою частиною НОМЕР_1 надана відповідь від 17.10.2020 р. № 1202, відповідно до якої зазначено, відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники здійснюють видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по лютий 2018 року в Міністерстві оборони України не було, тобто нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась. Також надані документи які просив позивач. (а.с. 22)

Великоновосілківським РВК надана відповідь № 4447 від 02.10.2020 р. на заяву від 02.09.2020 р. з наданням відповідних документів. З яких вбачається, що позивачу було нараховано та сплачено індексацію грошового забезпечення з грудня 2018 року по серпень 2019 р. (а.с. 23-24)

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо не виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч. 1-4 ст. 9 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення (далі - ЗУ Про індексацію грошових доходів населення) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Ст. 2 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями ст. 4 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Ст. 6 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінета Міністрів України затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення № 1078 від 17 липня 2003 р. Даний Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. (п. 1 Порядку №1078).

Згідно п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. (п. 2 Порядку № 1078)

Відповідно до абз. 8 п. 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Оцінюючи підстави не нарахування та невиплати індексації позивачу відповідачем 2 Військовою частиною НОМЕР_1 суд зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (справа "Кечко проти України", № 63134/00, рішення Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2005 року).

У пункті 23 рішення в справі "Сук проти України" (№ 10972/05, від 10 червня 2011 року) Суд зазначив, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд зазначає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 від 07.08.2019 у справі № 825/694/17 та від 23.10.2019 у справі № 825/1832/17.

Відсутність у відповідача 2 Військової частини НОМЕР_1 фінансових ресурсів для можливості виплати індексації грошового забезпечення, не може впливати на реалізацію позивачем права на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача 2 Військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, суд зазначає про наявну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р.

Відтак, суд вважає необхідним зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р.

Щодо визначення сум індексації грошового забезпечення які визначає позивач в тексті позовної заяви, суд зазначає, що розрахунок суми розраховано позивачем самостійно. При цьому, позивач не надав докази того, що володіє спеціальними знаннями у сфері фінансово - бухгалтерського обліку, а тому, суд не приймає до уваги вказані розрахунки. На переконання суду, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача 2 Військову частину НОМЕР_1 самостійно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 р. по 09.05.2018 р.

Щодо нарахування та виплати індексації із встановленням для обчислення індексації базового місяця січня 2008 року, за період з 16.08.2016 р. по 28.02.2018 р. та березень 2018 року за період з 01.03.2018 р. по 09.05.2018 р. суд зазначає, що така позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено, у спірний період відповідачем індексація доходу позивачу взагалі не проводилась, що виключає існування спору про базовий місяць.

Вказана обставина позбавляє суд можливості надати правову оцінку діям відповідача 2 Військової частини НОМЕР_1 при виконанні свого обов`язку, у тому числі - щодо обрахунку належних сум та застосування показників базового періоду під час індексування доходу.

Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 по справі № 240/11882/19.

Щодо позовних вимог до відповідача 1 Донецького територіального центру комплектування та соціальної підтримки, слід зазначити наступне.

В період з 10.05.2019 року по 16.08.2019 р. позивач проходив службу в Великоновосілківському РВК, який входив до структури Донецького обласного військового комісаріату.

Відповідно до п. 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб в березні 2018 року військовослужбовцям було збільшено посадові оклади та змінено структуру грошового забезпечення.

Як вже було зазначено вище підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. (п. 1-1 Порядку № 1078)

З урахуванням вищенаведеного оскільки позивач був зарахований до проходження служби до Великоновосілківського РВК з 10.05.2018 р. (нове місце служби), посадові оклади військовослужбовців були збільшені в березні 2018 р., індекс споживчих цін необхідно обчислювати наростаючим підсумком з квітня 2018 р. по жовтень 2018 р. (який опубліковано в листопаді 2018 р.), перевищив поріг індексації і становив 103,7% (100,8%*100%*100%*99,3%*100%*101,9%*101,7%), в зв`язку з чим тільки у грудні 2018 року у позивача настало право для проведення індексації грошового забезпечення по індексу 3,7 (103,7%-100%), що було зроблено відповідачем 1 Донецьким територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та підтверджується матеріалами справи. Позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення з урахуванням індексу інфляції з грудня 2018 року по 16 серпня 2019 р., що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача до відповідача 1 Донецького територіального центру комплектування та соціальної підтримки є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем було нараховано та сплачено індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 10.05.2018 р по 16.08.2019 р. з визначенням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 р.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецького територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Військової частини НОМЕР_1 підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.08.2016 року по 09.05.2018 року включно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 р. у справі № 200/10821/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 р. у справі № 200/10821/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В.Сіваченко