Справа № 540/2815/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2815/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

при секретарі Цехмейстренко Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бадьо С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича, 3-тя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича;

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 65610343 від 31.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем Баталіним Сергієм Сергійовичем Виконавчого округу Херсонської області, що винесена на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3088 виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у сумі 1906294,93 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 04.06.2021 року;

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідач протиправно, всупереч чинному законодавству України прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за без наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача). Також, позивач зазначив, що заборгованість відсутня, оскільки не перебував і не перебуває у жодних юридичних та фінансових відносинах з ТОВ "Вердикт Капітал", яке є стягувачем у ВП № 65610343.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року, ухваленого у відкритому судовому засіданні позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021 року у виконавчому провадженні № 65610343, винесену приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3088 виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у сумі 1906294,93 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині задоволення позовних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до виконавчого документа адреса реєстрації боржника АДРЕСА_1 , дана адреса вказана боржником також при укладанні кредитного договору. Перед відкриття виконавчого провадження виконавцем було здійснено перевірку на предмет того чи підлягає даний виконавчий документ виконанню на території виконавчого округу Херсонської області та чи відповідає вимогам Закону. Оскільки виконавчий напис пред`явлено за місце реєстрації боржника, зазначеним у виконавчому документі, у виконавця були законі підстави для відкриття виконавчого провадження. Також, апелянт звертає увагу, що доводи позивача з якими погодився суд про те, що боржник зареєстрований за іншою за адресою, а саме АДРЕСА_2 свідчить про те, що зазначена адреса також відноситься до виконавчого округу Херсонської області.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначається про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, тому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, 17 березня 2021 року ухвалою Господарського суду Херсонської області м. Херсона по справі № 5024/1584/2011 було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну стягувача на його правонаступника.

В ухвалі Господарського суду Херсонської області від 17.032021 року у справі №5024/1584/2011 зазначено: "Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.09.2011 у справі №2-2380/11, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26.04.2012, з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" було стягнуто 70652,89 дол. США (що еквівалентно 562397 грн.), 20410,24 грн. пені та 1820 грн. судових витрат (всього 584627,24 грн.) за кредитним договором № 151-113 від 06.04.2006.

Постановою відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м. Херсона від 17.10.2013 відкрито виконавче провадження № 40247706 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2380/11 від 18.05.2012, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта банк в сумі 584627,27 грн. (а.с. 131).

Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ від 09.03.2016 виконавче провадження №40247706 об`єднано з виконавчим провадженням № 50342865 у зведене виконавче провадження № 50420159.

Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона від 12.03.2016 виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2380/11 від 18.05.2012, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта банк в сумі 584627,27 грн. закінчено у зв`язку з фактичним виконанням.

З копії акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, що належить ОСОБА_1 (а.с. 139) вбачається, що в ході виконання виконавчого листа № 2-2380/11 від 18.05.2012 виконавчою службою було реалізовано нерухоме майно ОСОБА_1 - нежилі приміщення першого поверху загальною площею 133,8 м.кв. за адресою АДРЕСА_3 .

Зазначена нерухомість була передана ОСОБА_1 в іпотеку ПАТ "Укрсиббанк" за іпотечним договором від 06.04.2006 (а.с. 116-119).

Суд встановив, що у 2016 році заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 151-113 від 06.04.2006 була сплачена, тому відповідно до ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників ( ОСОБА_1 ) припинило обов`язок іншого солідарного боржника (Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Тавріятехкомплект") перед кредитором".

09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. видано виконавчий напис №3088 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості, що виникла за кредитним договором № 151-113 0), у сумі 1906294,93 грн.

31.05.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 3088, виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у сумі 1906294,93 грн. та відкрито виконавче провадження № 65610343.

31.05.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди;

04.06.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулює Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частиною першою статті 4 Закону №1404-VIIІ визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ встановлено, що Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім винятків, установлених цією частиною.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною першою статті 28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016

Відповідно до частини першої статті 3 Закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За змістом частини першої статті 4 Закону діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Статтею 16 Закону визначено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої і шостої статті 25 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003

За визначеннями, поданими у статті 3 Закону, місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Частиною другою статті 2 Закону встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом статті 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI від 20.11.2012

Згідно з частиною першою статті 4 Закону Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 7 Закону до Реєстру вноситься додаткова змінна інформація про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган), а також про місце роботи та посаду (у разі оформлення посвідчення члена екіпажу).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 27.10.2006 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 65610343 від 31.05.2021 року адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в порушення ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" 31.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № 65610343 не за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням майна, тому за таких підстав постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню. Судова колегія не приймає доводи апеляційної скарги про те, що саме виконавчим документом у цій справі встановлено фактичне місце проживання боржника та на те, що обидві адреси боржника знаходяться в одному виконавчому округу з огляду на наступне.

Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону №1404-VІІІ, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, колегія суддів дійшла висновку про те, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.

Норми КАС України також пов`язують місце проживання особи із зареєстрованим місцем її проживання. Так, відповідно до частини третьої статті 171 КАС України суд встановлює місце проживання фізичної особи шляхом надсилання запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Отже, законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Таким чином, відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає за необхідне також звернути увагу на положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями Закону №1404-VII, суд констатує, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Підсумовуючи викладене, саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 в справі №380/7750/20 та від 15.07.2021 р. в справі №380/9335/20.

За встановлених обставин у цій справі визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що адреса реєстрації боржника відносить до того ж виконавчого округу в якому відкрито виконавче провадження судом не приймаються, оскільки відповідач на момент відкриття виконавчого провадження не володів достовірною інформацією про фактичне проживання боржника за адресою, яка була зазначена у виконавчому документі, запит про зареєстровану адресу боржника не робив.

В свою чергу, будь-яких доказів на підтвердження факту обізнаності позивача про відкриття стосовно нього виконавчого провадження ВП № 65610343, а також доказів направлення позивачу належних постанов чи повідомлення про дату, час і місце проведення виконавчих дії, матеріали справи не містять.

Також, слід звернути увагу що позивач в позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що в нього відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ "Вердикт Капітал", оскільки останній не перебував у жодних юридичних та фінансових відносинах з ТОВ "Вердикт Капітал", яке є стягувачем у ВП № 65610343, а усі дії, є намагання, створити штучну заборгованість позивача у незаконний спосіб за кредитним договором № 151-113 0) від 06.04.2006 року, який був сплачений повністю та дія якого закінчилася 03 квітня 2015 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем суду була надана належним чином завірена копія ухвали Господарського суду Херсонської області від 17.03.2021 р. у справі 5024/1584/2011 (а.с.106) Господарський суд Херсонської області в своїй ухвалі встановив, що постановою ВДВС Дніпровського РУЮ м.Херсона від 12.03.2016 року виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2380/11 від 11.05.2012 р. виданого Дніпровсським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» в сумі 584627,27 грн. закінчено у зв`язку з фактичним виконанням.

Суд встановив, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 151-113 від 06.04.2006 була сплачена ще у 2016 році, тому відповідно до ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників ( ОСОБА_1 ) припинило обов`язок іншого солідарного боржника (Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Тавріятехкомплект") перед кредитором".

З огляду на викладене всі зобов`язання перед ПАТ "Укрсиббанк", його правонаступником ПАТ "ДельтаБанк", виконані в повному обсязі, жодні інші діючі зобов`язань на теперішній час відсутні, що було встановлено у справі № 5024/1584/2011 Господарського суду Херсонської області м. Херсона.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець