Справа № 540/3626/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3626/20
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року (суддя Кисильова О.Й., м. Херсон, повний текст рішення складений 30.11.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 23.09.2020 року, винесену державним виконавцем Беккер О.М. у межах виконавчого провадження №62202298.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неправильне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

В обґрунтування поданої скарги апелянтка зазначила, що не була обізнана про рішення суду у цивільній справі №766/2762/19 та про його примусове виконання ВП 62201921, а тому не виконувала рішення суду.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 1 серпня 2019 року у справі №766/2762/19 ОСОБА_1 (позивача у даній адміністративній справі) зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні приміщеннями сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки до квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 1 серпня 2019 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 8 квітня 2020 року постанову Херсонського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року скасовано, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 1 серпня 2019 року залишено в силі.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі по 512,26 грн.

21 травня 2020 року ОСОБА_2 виданий виконавчий лист у справі №766/2762/19 за рішенням від 01.08.2019, яке набрало законної сили 08.04.2020, а саме: на усунення перешкод в користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_1 до квартир АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 до квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 до квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

5 червня 2020 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) Алібалаєва Я.Н. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62201921 з примусового виконання виконавчого листа від 21.05.2020. Боржнику - ОСОБА_1 наданий десятиденний строк для виконання рішення усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні приміщення загального користування.

Вказана постанова, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №628, направлена позивачу 15.06.2020 на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_9 , та отримана останньою особисто 18.06.2020.

Також 5 червня 2020 року держвиконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62201839 з примусового виконання виконавчого листа від 21.05.2020 в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у сумі 512,26 грн.

Вказана постанова, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №623, направлена позивачці "06.2020" на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_9 , відмітка про отримання кореспонденції відсутня.

23 вересня 2020 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) Беккер О.М. винесла постанову про накладення штрафу ВП №62201921, якою за не виконання рішення суду на ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 1 700,00 грн., зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

23 вересня 2020 року головний державний виконавець Беккер О.М. прийняла вимогу №56767 державного виконавця у ВП №62201921, якою зобов`язано боржника усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку.

Згідно з актом державного виконавця від 02.10.2020, при примусовому виконанні виконавчого листа від 21.05.2020 №766/2762/19, виданого Херсонським міським судом, виходом державного виконавця встановлено, що рішення суду боржник не виконав, а саме: самочинно збудована перегородка не демонтована.

Відповідно до наданого позивачем акту візуального обстеження загального коридору 2 поверху ІІ під`їзду житлового будинку АДРЕСА_10 ", затвердженого головою Дніпровської районної у м. Херсоні ради, комісія, провівши візуальне обстеження місця загального користування коридору 2 поверху за вказаною адресою, встановила, що на момент обстеження 06.11.2020 в загальному коридорі проведений демонтаж перегородки та дверей, доступ до коридору загального користування вільний.

11 листопада 2020 року позивачка подала до Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні заяву про закриття виконавчого провадження №62201688 від 04.06.2020 у зв`язку з виконанням рішення суду.

Звернувшись до суду з даним позовом про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу ВП №62201921 від 23.09.2020 року за не виконання рішення суду, ОСОБА_1 наполягала на необізнаності про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, прохання позивачки у своїх позовних вимогах скасувати постанову ВП №62201921 від 23.09.2020 року суд вважає опискою, оскільки обґрунтування позову та надані до нього документи переконливо свідчать, що позивачкою оскаржується саме постанова державного виконавця у ВП №62201921.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не прийняв доводи позивачки про неотримання жодної кореспонденції від відповідача та про необізнаність про існування обов`язку усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні приміщенням загального користування, оскільки матеріали справи містять копії супровідного листа та рекомендованого повідомлення №628, згідно якого позивачка 18 червня 2020 року особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2020.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 цього Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до приписів частини першої статті 28 Закону №1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, копія постанови про відкриття виконавчого провадження має бути надіслана боржнику державним виконавцем рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Положеннями статті 63 Закону №1404-VІІІ встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника.

Підставою для застосування такого виду відповідальності є саме невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

За таких обставин державний виконавець повинен встановити також факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження і факт невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений строк - десять днів з моменту отримання.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого листа №766/2762/19 виданого 21.05.2020, державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) 5 червня 2020 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження:

1. ВП №62201921 про усунення перешкод у користуванні приміщенням сумісної власності багатоквартирного будинку (а.с. 41);

2. ВП №62201839 про стягнення судового збору (а.с. 43).

Зазначені постанови супровідними листами про відкриття виконачого провадження від 05.06.2020 №38755 та №38799 були направлені сторнам виконавчого провадження (а.с. 42, 44).

Дослідивши зазначені листи колегія суддів константує, що вони є повністю ідентичними за змістом за виключенням вихідного номеру.

Зазначені обставини унеможливлюють достовірно встановити яка само постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №62201921 чи ВП №62201839 була направлена позивачці супровідним листом №38755, а яка за №38799.

З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №623 вбачається, що лист №38779 напралений позивачці "06.20" (а.с. 44).

З наданої позивачкою копії поштового конверту вбачається, що відправлення №623 отримано поштою "19.06" та у липні 2020 року повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 8 з/б).

Згідно ж копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №628 листи №38755, 38557 напралено позивачці 15.06.2020 та отримано останньою 18.06.2020 (а.с. 42).

Колегія суддів звернула увагу і на те, що відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, обмежившись лише направленям копії вищезгаданих документів на електрону адресу суду. При чому лист №38557 суду надано не було.

Стаття 9 КАС України встановлює, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів також звертає увагу, що за приписами статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які у своїй сукупності достовірно свідчать про отримання позивачкою постанови держвиконавця від 05.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62201921, колегія суддів переконана, що у даній справі Дніпровський районний відділ ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) не довів суду законність свого рішення (постанови про накладення штрафу) та не спростував твердження позивачки про її протиправність.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення штрафу ВП №62201921, винесену 23 вересня 2020 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) Беккер О.М.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 840,80 грн. та 1 830,70 грн. за подачу апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 287, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 23.09.2020 ВП №6220191, винесену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Беккер О.М.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 671 (дві тисячі шістсот семдесят одну) гривню 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов