Справа № 640/18080/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року, прийнятого у письмовому провадженні у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення за її призначенням, а саме з 17.09.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення на її призначення, а саме з 17.09.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ГУ ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.09.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.01.2009 (з відміткою «Перереєстровано») .

17.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 15.01.2020 О/р №87 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, посилаючись на наявність розбіжностей у наданих документах та неможливість перевірки обґрунтованості їх видачі. Зміст вказаного рішення продубльовано листом ГУ ПФУ в м. Києві від 04.02.2020.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», а наявність розбіжностей чи неточностей в інших документах не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, оскільки посвідчення позивача серії НОМЕР_1 від 22.01.2009 є дійсним та в судовому порядку не визнавалось нечинним.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи№ №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XI) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Отже право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №796-XI підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення НОМЕР_1 від 22.01.2009 та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

На момент отримання вказаного посвідчення діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 (далі - Порядок №51).

За приписами п. 3 Порядку №51, інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Посвідчення видаються:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно із абз. 8 пп. 5 п. 2.1 Порядку №22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону №796-XI посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілого від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Дійсно, за змістом вказаного пункту Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Втім, зважаючи на приписи Закону №796-XI, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

В матеріалах справи відсутня інформація, що вказане вище посвідчення позивача визнано недійсним, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється сторонами у справі.

Щодо посилання ГУ ПФУ в м. Києві в апеляційній скарзі та під час розгляд справи в суді першої інстанції, на розбіжності у документах позивача та неможливість підтвердження відомостей, зазначених в таких документах, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 09.09.1987 по 31.08.1988 працював у УЖКХ ВО «Комбінат».

Факт роботи та перебування у зоні відчуження у період з 10.09.1987 по 31.10.1987 підтверджується також довідкою Ф-122 від 06.12.2012 №212-5690 та довідкою про заробітну плату за 1987 рік від 26.09.2018 №212-2705, виданими Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильський спец комбінат».

Довідкою від 30.10.1992 №379 підтверджується, що у період з 10.09.1987 по 31.10.1987 позивач отримував заробітну плату з коефіцієнтом 2 відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1996 №207-7.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не надав доказів, на підтвердження наявності розбіжностей вказаних довідок чи їх недійсності, чи доказів того, що вони видані неуповноваженими органами чи мають ознаки недостовірної інформації.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач подав до відповідача всі наявні в нього документи, які в повній мірі підтверджують перебування ОСОБА_1 у відрядженні у зоні відчуження та є підставою для призначення пенсії відповідно до положень статті 55 Закону №796-XI

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а надані ним довідки є належним доказом на підтвердження передбачених законом відомостей, поданими ним документами підтверджено період роботи та населений пункт, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XI.

Також, колегія суддів вважає вірним застосування до спірних правовідносин судом першої інстанції, правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17 та від 22.03.2018 у справі №588/538/16-а.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент звернення до пенсійного органу мав страховий стаж 18 років 10 місяців 8 днів, у тому числі стаж роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 роки 9 місяців 11 днів. Крім того, на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії йому виповнилось 52 роки.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Отже, беручи до уваги встановлене судом першої інстанції право позивача на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років та відповідного страхового стажу згідно з положенням ст. 55 Закону №796-XI та враховуючи дату народження позивача, така пенсія повинна бути призначена позивачу з 17.09.2019, з дня звернення позивачем за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Також, колегія суддів вважає вірним застосування судом першої інстанції приписів ст. 245 КАС України та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення на її призначення, а саме з 17.09.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що відмова в призначенні позивачу пенсії оформлена рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 15.01.2020 О/р №87, отже з метою повного та всебічного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст.5 КАС України, застосувати приписи ч. 2 ст. 9 КАС України та скасувати таке рішення, оскільки відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії та відповідності його вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відтак, апеляційна скарга ГУ ПФУ в м. Києві підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення слід змінити в мотивувальній та резолютивній частині, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що сторони у справі не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів не переглядає оскаржуване рішення у цій частині.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити в мотивувальній та резолютивній частинах, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року змінити в мотивувальній та резолютивній частині та викласти абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення за її призначенням, а саме з 17.09.2019 та скасувати рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.01.2020 О/р №87 Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .»

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов