Справа № 577/2268/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2021 року Справа №577/2268/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ГелетиС.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області ), в якій просить визнати дії відповідача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 30 жовтня 2019 року, а не з 02 січня 2014 року, протиправними та зобов`язати призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 02 січня 2014 року, провести перерахунок пенсії та виплатити недоотриману суму пенсії, починаючи з 02 січня 2014 року і до набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є інвалідом другої групи з дитинства. 26.09.2019 рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області мати позивача ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутньою. Позивач вважає, що відповідно до Закону України " Про пенсійне забезпечення " він, як інвалід 2-ї групи з дитинства, має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія позивачу була призначена з 30.10.2019, але позивач вважає, що пенсія повинна бути призначена саме з 02.01.2014, тобто з наступного дня після визнання годувальника безвісно відсутнім. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії саме з 02.01.2014, однак відповідач на заяву ОСОБА_1 надав довідку, якою підтверджується призначення позивачу пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, з 30.10.2019. Позивач вважає дії відповідача протиправними у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином (а.с. 24), проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. Представником відповідача надано суду витребувані судом документи, а саме матеріали пенсійної справи позивача.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії передано за підсудністю на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 23.06.2021 судом було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2019, що набрало законної сили 29.10.2019, по справі №577/3844/19 було задоволено заяву позивача та визнано мати позивача - ОСОБА_2 безвісно відсутньою, початком безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 01.01.2014. Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК серія СА №020599.
ОСОБА_1 30.10.2019 подав заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, яку відповідачем було розглянуто та призначено пенсію з 30.10.2019, що підтверджується відповідним протоколом про призначення пенсії. З дня призначення пенсії, а саме з 30.10.2019 позивачу було розпочато перерахування пенсійних виплат по втраті годувальника.
Позивач не погоджується із тим, що пенсія виплачується саме з 30.10.2019, оскільки вважає, що пенсія повинна були призначена з 02.01.2014, тобто з наступного дня після визнання годувальника безвісно відсутньою, а тому позивач повинен призначити пенсію з 02.01.2014 та здійснити відповідні перерахунки та виплатити суму пенсії за зазначений період, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на звернення за призначенням пенсії в разі втрати годувальника без обмеження строком.
Сім`я, яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, може звертатися за призначенням пенсії в будь-який час після смерті або встановлення безвісної відсутності годувальника без обмеження будь-яким строком.
Пенсії в разі втрати годувальника призначаються:
а) сім`ям осіб, зазначених у статті 3 цього Закону, - незалежно від того, коли помер годувальник: у період роботи (навчання) чи після припинення роботи (навчання);
б) сім`ям пенсіонерів - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення виплати пенсії.
Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені строки призначення пенсій.
Так, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:
а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності;
б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
В даному випадку, право на пенсію у позивача виникло на підставі судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2019, що набрало законної сили 29.10.2019, по справі №577/3844/19, яким встановлено, що початком безвісної відсутності годувальника мати позивача ОСОБА_2 вважати 01.01.2014.
Разом із тим, позивач звернувся до відповідача із заявою 30.10.2019, тобто, із врахуванням п. «б» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачу повинна бути призначена з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 30.10.2018 відповідач зобов`язаний призначити в силу норм ст.ст. 46, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також здійснити нарахування та виплату позивачу суми пенсії.
Натомість відповідачем неправомірно визначена інша дата призначення пенсії, при цьому жодних правових обґрунтувань такого рішення та дати початку виплати суми пенсії саме з 30.10.2019 відповідач не надав суду, жодних письмових пояснень чи правового обґрунтування відповідачем не надано.
Разом із тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо визнання дій по призначенню пенсії з 02.01.2014 та зобов`язання нарахувати та виплатити суму пенсії за період з 02.01.2014 і до набрання рішення суду законної сили, враховуючи наступне.
В даному випадку, такі позовні вимоги позивач обґрунтовує ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якій, як зазначає позивач, визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника або визнання його безвісно відсутнім.
Разом із тим, суд звертає увагу , що ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладена зовсім і в іншій редакції, ніж зазначає позивач. Так, як зазначено вище, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія по втраті годувальника призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Враховуючи те, що позивач заяву подав 30.10.2019, таким чином пенсія призначається не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсію, що є 30.10.2018, а не 02.01.2014, як помилково вважає позивач.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та для повного захисту прав позивача зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по втраті годувальника з 30.10.2018 та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 30.10.2018 по 29.10.2019 (включно).
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2021

Суддя С.М. Гелета