Справа № 640/21262/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Київ №640/21262/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Управління), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Управління про відмову в призначенні державної допомоги на дітей одиноким матерям;

- зобов`язати Управління призначити та виплатити позивачу державну допомогу як матері-одиначці на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту звернення, а саме з грудня 2019р. по теперішній час.

Підстави позову: - позивачу була призначена допомога на дитину одинокій матері; - із грудня 2019р. позивач не отримує вказану допомогу, тому звернулась до Управління із заявою від 09.12.2019 про її призначення; - відповідь на свою заяву позивач не отримала; стверджує, що неодноразово зверталась до Управління для отримання відповіді, але внаслідок карантину не отримала інформації; - з листа Управління від 20.07.2020 позивач дізналась про те, що 12.12.2019 Управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги у зв`язку з тим, що позивач з дитиною проживає з цивільним чоловіком; - позивач заперечує зазначені відповідачем підстав, стверджує, що знімає кімнату у квартирі АДРЕСА_1 ; власник квартири ( ОСОБА_3 ) не є батьком дитини; у цивільних відносинах позивач не перебуває, спільного господарства не веде; - стверджує, що відповідає вимогам ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" для призначення допомоги, а оспорюване рішення порушило її право на отримання цієї допомоги.

Управління подало відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав: - 09.12.2019 позивач звернулась із заявою про призначення соціальної допомоги, а 10.12.2019 соціальним інспектором здійснено перевірку матеріального стану позивача за місцем її фактичного проживання, про що складено акт від 10.12.2019; - в акті від 10.12.2019 зафіксовано спільне проживання позивача з дитиною та її цивільним чоловіком; - згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є виховання та утримання дитини без участі батька; одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє статусу одинокої матері; - за наслід-ками розгляду документів позивача їй відмовлено у призначенні соціальної допомоги у зв`язку з наданням недостовірної інформації щодо складу сім`ї (лист від 12.12.2019 №01-07/725).

Також відповідач зазначив про проведення соціальними інспекторами перевірки матеріального стану позивача 13.07.2020, 30.07.2020 і 18.08.2020, про що складені відповідні акти. За інформацією голови правління ОК "Східна брама" Корецької О.С. у квартирі НОМЕР_3 відсутнє постачання електроенергії, водопостачання у зв`язку із заборгованістю по сплаті житлово-комунальних послуг. Факт проживання позивача у вказаній квартирі не підтвердився, а здійснити обстеження матеріально-побутових умов останньої було неможливо. У зв`язку з наданням недостовірної інформації щодо складу сім`ї, місця проживання сім`ї та матеріального забезпечення позивачу відмовлено у призначенні допомоги (лист від 27.08.2020 №01-07/657).

Крім цього, відповідач зазначив, що відповідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 14.02.2020 №147, до його компетенції не належить здійснення виплат державної допомоги на дитину одинокій матері, дана функція делегована Центру.

Позивач подала відповідь на відзив Управління, в якій, підтримуючи свої вимоги, зазначила: - у матеріалах справи відсутні акти обстеження від 10.12.2019, від 13.07.2020, від 30.07.2020 і від 18.08.2020, їх копій позивач не отримувала; - згоди на проведення цих обстежень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 №1091 позивач Управлінню не надавала; - про проведення обстежень без попереджень позивача, не зважаючи на наявність в Управління її контактних телефонних даних, не повідомлено; - доводи Управління у відзиві є суперечливими, адже одночасно відповідач стверджує про проживання позивача з дитиною та нібито цивільним чоловіком у квартирі, а також про недостовірність інформації щодо місця проживання позивача з дитиною.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 27.10.2020 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Центр.

Центр подав відзив, в якому просить відмовити в позові, зазначивши, зокрема, що від Управління не надходила особова справа позивача з рішенням про призначення допомоги на період після 30.11.2019, відтак Центр не мав підстав для проведення виплати цієї допомоги, тому не допустив порушення прав позивача. Після отримання особової справи позивача та відповідного рішення Управління ним буде проведено виплату соціальної допомоги.

Позивач подала відповідь на відзив Центру, зміст якої відповідає відповіді на відзив Управління. Зазначила, що Центр не приймав участь в обстеженнях, тому не може стверджувати у відзиві про ці обставини.

Клопотання позивача про виклик свідка - ОСОБА_3 залишено судом без задоволення, з огляду на наведені сторонами у заявах по суті справи обставини і надані докази, які не потребують допиту свідка.

Інших заяв по суті справи та з процесуальних питань до суду не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копіями свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 12.06.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 21.10.2015 №0 (а.с. 10) позивач є матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відомості про батька - ОСОБА_5 записані зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України.

Згідно з копіями довідок від 08.06.2017 №/26543 та №/23506 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування позивача з дитиною: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

Згідно з копією рішення Управління від 18.07.2019 (а.с. 33) позивачу була призначена державна допомога на дитину одинокій матері у період з 01.06.2019 по 30.11.2019.

09 грудня 2019р. позивач звернулась до Управління із повторною заявою від 09.12.2019 №1531 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, зазначивши, що у шлюбі не перебувала; з особою, від якої має дитину, не проживає (а.с. 36, 37). До заяви додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 09.12.2019, в якій вказала членом сім`ї доньку - ОСОБА_2 і свій неофіційний підробіток у сумі 3200 грн. щомісячно (а.с. 34, 35).

10 грудня 2019р. соціальним інспектором здійснено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача, про що складено акт від 10.12.2019 (а.с. 38). В акті зазначено, серед іншого, таке: "... фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яку орендує. Заявниця за оренду не сплачує всю суму так, як допомагає господарю квартири з ремонтом квартири, яка в стадії ремонту (новобудова). Окрім власних речей та речей доньки нічого не має. Про батька доньки інформації не має. Заявниця працює неофіційно має підробіток 3200 грн. за місяць.

Умови проживання задовільні.

Додаткова інформація: При обстеженні квартири на ліжку заявниці знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_6 , заявниця пояснила, що це її знайомий.".

Згідно з копією акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.12.2019 (продовження) (а.с. 39) соціальним інспектором зазначено таке: "Після обстеження квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , здійснено опитування сусідів з двох квартир на поверсі. Сусіди засвідчили, що ОСОБА_1 постійно проживає з чоловіком на ім`я ОСОБА_3 . Так, як у свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_3 , вбачається надання недостовірної інформації про сімейний стан. При спілкуванні з черговою по під`їзду з`ясовано, що власником квартири НОМЕР_3 є вищевказана особа - ОСОБА_3 ".

В акті соціальним інспектором зроблено висновок рекомендувати не призначати соціальну допомогу позивачу.

Листом Управління від 12.12.2019 №01-07/725 позивачу повідомлено про відмову у призначенні соціальної допомоги у зв`язку з наданням недостовірної інформації щодо складу сім`ї та матеріального забезпечення. В обґрунтування прийнятого рішення зроблено посилання на поняття сім`ї та її сукупний дохід, п.п. 34, 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, та зазначено, що з акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.12.2019 вбачається, що позивач проживає спільно з цивільним чоловіком (а.с. 40, 41).

Відповідач не зазначив і не надав до суду доказів надіслання позивачу або отримання нею вказаного листа та не спростовував тверджень останньої про те, що про його наявність вона дізналась з листа Управління від 20.07.2020 №01-107/2385 аналогічного змісту, який надано у відповідь на адвокатський запит представника позивача (а.с. 17, 18).

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального забезпечення і стосуються призначення та виплати позивачу допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Оцінюючи аргументи сторін щодо наявності чи відсутності у позивача права на допомогу на дитину як одинокої матері, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України від 21.11.1992 №2811-XII "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (далі - Закон №2811) (у редакції, чинній станом на 09.12.2019) відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема допомога на дітей одиноким матерям.

Частиною 1 ст. 18-1 Закону №2811 встановлено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі) <...>, якщо у свідоцтві про народження дитини <...> відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18-2 Закону №2811 допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 СК України <...>.

Як вбачається із встановлених судом фактичних обставин цієї справи, позивач не перебуває у шлюбі, а запис про батька у свідоцтві про народження дитини здійснено за вказівкою матері. Копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 21.10.2015 №0 підтверджує внесення відомостей про батька дитини - ОСОБА_5 відповідно до ст. 135 СК України.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Тобто, не має права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебуває у шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей.

Отже, вирішальним для встановлення наявності чи відсутності у позивача права на отримання допомоги на дитину одинокій матері є те, чи є ОСОБА_2 дитиною від ОСОБА_3 .

У даній справі відповідачем не встановлено і не надано до суду доказів, які б підтверджували той факт, що дитина у позивача саме від ОСОБА_3 , а позивач у позовній заяві прямо заперечує цю обставину.

Ідентичність імені та по батькові власника квартири і батька дитини, відомості про якого зазначені у свідоцтві про народження дитини відповідно до ст. 135 СК України, а також пояснення сусідів про спільне проживання позивача і власника квартири, про що зазначив соціальний інспектор в акті від 10.12.2019, не свідчать про ідентичність цих осіб, тому не є підставою для висновку про те, що дитина у позивача саме від власника квартири.

Оскільки відповідачем не встановлено, що батьком дитини є саме власник квартири, а також не встановлено одержання позивачем аліментів від батька дитини і ведення з ним спільного господарства, то безпідставним є посилання відповідача на п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992.

Підсумовуючи, суд зазначає, що доводи позивача про відповідність її вимогам ч. 1 ст. 18-1 Закону №2811 відповідають обставинам справи і відповідачем спростовані не були. Підстав для застосування до позивача ч. 4 ст. 18-1 Закону №2811 судом не встановлено.

Оцінюючи аргументи сторін щодо достовірності наданої позивачем інформації про склад сім`ї та матеріальне забезпечення, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок №1751), допомога на дітей одиноким матерям <...> надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються, серед іншого, жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Згідно з п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) <...>.

Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми.

Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з п. 4 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 №1091, головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор мають право:

проводити за рішенням керівника відповідного органу соціального захисту населення або його заступника обстеження умов життя заявника (за його згодою) з метою визначення складу сім`ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для її існування шляхом опитування осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги, родичів, інших осіб у разі виникнення потреби в уточненні обставин, що стосуються справи (абз. 2);

робити запити та безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, МВС, Держфінінспекції, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, Пенсійного фонду України, територіальних органів ДМС, реєстраційних служб, що проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, бюро технічної інвентаризації, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, органів охорони здоров`я, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також навчальних закладів, підприємств, установ, організацій усіх форм власності інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги (абз. 7).

Позивач заперечує проти акта від 10.12.2019 з підстав відсутності її згоди на обстеження соціальним інспектором умов життя, яка передбачена абз. 2 п. 4 вищевказаного Положення.

Суд відхиляє заперечення позивача, оскільки акт нею підписаний, в акті відсутні зауваження позивача з цього приводу, в акті відображені пояснення позивача щодо окремих питань, що у своїй сукупності свідчить про проведення обстеження із згоди останньої.

Як визначено у ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Позивач заперечує висновок відповідача про проживання з цивільним чоловіком і ведення з ним спільного господарства, а наданий відповідачем акт від 10.12.2019 не містить відомостей про пов`язаність позивача і власника квартири спільним побутом і наявність у них взаємних прав та обов`язків та/або спільних дітей. Відсутність у позивача у квартирі інших речей, окрім своїх і дочки, неповна сплата оренди у зв`язку з допомогою власнику з ремонтом квартири, не є достатніми даними для підтвердження факту проживання сім`єю.

Отже, акт від 10.12.2019 не спростовує достовірність наданої позивачем інформації щодо складу сім`ї.

Також відповідач жодним чином не мотивував своє рішення у контексті недостовірності наданої позивачем інформації про матеріальне забезпечення.

При цьому відповідач не вжив інших заходів щодо перевірки достовірності наданої позивачем інформації в межах своїх повноважень.

Підсумовуючи, суд зазначає, що відповідач не спростував доводів позивача і не довів порушення нею вимог п.п. 35, 49 Порядку №1751 і надання недостовірної інформації щодо складу сім`ї та матеріального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Управління від 12.12.2019 не відповідає вимогам ст. 18-1 Закону №2811, п.п. 35, 49 Порядку №1751 та порушило право позивача на отримання допомоги на дитину одинокій матері, тому вимоги про визнання оспорюваного рішення протиправним і скасування підлягають задоволенню.

Пунктом 36 Порядку №1751 визначено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців.

Відповідачем не встановлено подання позивачем 09.12.2019 недостатнього пакету документів для призначення допомоги та/або інших правових підстав, за яких допомога не підлягала виплаті позивачу у грудні 2019р. та протягом наступних шести календарних місяців, а судом таких обставин не встановлено також.

Посилання відповідача на акти обстеження від 13.07.2020, від 30.07.2020 і від 18.08.2020 суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються процедури розгляду заяви позивача від 09.12.2019 і підстав прийняття оспорюваного рішення від 12.12.2019.

Підсумовуючи, суд зазначає, що позивач мала право на отримання допомоги на дитину одинокій матері з грудня 2019р. по травень 2020р., включно, і відзив відповідача не спростовує підстав для її призначення.

З метою поновлення порушеного права позивача на отримання соціальної допомоги за вказаний період підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Управління прийняти рішення про її призначення позивачу.

Водночас дана вимога у частині призначення соціальної допомоги "на теперішній час", а позов подано у серпні 2020р., тобто за періоди після травня 2020р. не підлягає задоволенню, оскільки подання позивачем заяви про призначення допомоги від 30.06.2020 і відмова відповідача у її задоволенні (лист від 27.08.2020 №01-07/657) не є підставами позову і предметом розгляду цієї справи.

Також не підлягає задоволенню вимога до Управління про зобов`язання виплатити соціальну допомогу, не підлягає задоволенню з тих підстав, що цей відповідач не здійснює її виплату.

Належним відповідачем за цією вимогою є Центр, який не мав законних підстав для виплати позивачу соціальної допомоги за період грудень 2019р. - травень 2020р., оскільки відповідного рішення Управління про призначення цієї допомоги до нього не надходило.

Отже, позивачем не спростовано заперечення Центру про відсутність порушення останнім вимог законодавства і прав позивача, а судом таких порушень не встановлено, тому вимога про зобов`язання Центру здійснити виплату не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. і витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Сплата судового збору у сумі 840,80 грн. підтверджується дублікатом квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 25.08.2020 №0.0..1.

З огляду на часткове задоволення позову підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 630,60 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то позивачем не було надано договору про надання правової допомоги.

Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 №826/1216/16 про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Даний висновок також підтримано Верховним Судом у постанові від 30.07.2021 у справі №560/5990/20.

Суд вважає, що за відсутності договору про надання правової допомоги підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем правничої допомоги не має.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги на дитину одинокій матері, оформлене листом від 12.12.2019 №01-07/725.

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації призначити ОСОБА_1 допомогу на дитину одинокій матері за період з грудня 2019р. по травень 2020р., включно.

4. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень 60 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

1) Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації;

02121, м. Київ, Харківське шосе, буд. 176-Г, .

2) Київський міський центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат;

03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, буд. 7, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко