Справа № 160/10964/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового (страхового) стажу періодів трудової діяльності відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 , дата заповнення 11.01.1985 року виданої на ім`я ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України включити до стажу, що дає право на призначення пенсії всі періоди роботи відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 , дата заповнення 11.01.1985 р., виданої на ім`я ОСОБА_1 , врахувати при призначенні пенсії довідки видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок № Д-140, Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та трудового стажу відповідно до трудової книжки з 05.03.2021 року та здійснити доплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що при призначенні пенсії по інвалідності третьої групи відповідачем зараховано стаж по наданим документам без врахування трудової книжки позивача, у зв`язку із наявністю на титульному листі виправлень у даті народження та довідок, виданих Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д-141, Д -142, Д-143 від 11.12.2019 року, зважаючи на те, що в документах не зазначена дата народження та не вказано повне по-батькові. Вважає такі відповідача протиправними, оскільки підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. У зв`язку з чим не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначанням є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 11.08.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
28.07.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що не погоджується з поданою позовною заявою і просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Пенсія позивачу призначена по наданим документам без урахування трудовій книжки НОМЕР_2 , оскільки запис внесений з порушенням вимог п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 162 від 20.06.1974 року, на титульному аркуші є наявність виправлення у даті народження, тому для зарахування до загального стажу періоди роботи з трудової книжки не має підстав, а для її підтвердження необхідно надати довідки з першого місця роботи з вказанням дати народження. Довідка № Д-140 від 11.12.2019 року, видана Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради та довідка № 404 від 28.11.2019 року, видана Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, не враховані, оскільки незазначена дата народження (у трудовій книжці є виправлення у даті народження). Також неможливо врахувати довідки про заробітну плату № Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року, видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради, у зв`язку з тим, що в документах не зазначена дата народження та не вказано повне по-батькові.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності третьої групи.
24.03.2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності третьої групи відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та надала усі необхідні документи.
Позивач, не погоджуючись з відмовою у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів трудової діяльності відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 від 11.01.1985 року, звернулася до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 року № 1058-IV).
Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване також положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-ХІІ).
Стаття 12 Закону №1788-ХІІ передбачає право жінки на пенсію за віком за умови досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 27 років.
Відповідно до норм законодавчих актів, що регулюють питання пенсійного забезпечення, призначення пенсії здійснюється на підставі поданої особою заяви встановленого зразка.
Так, ч. 1 ст. 44 Закону №1058-ІV, що кореспондується з положеннями ст. 80 Закону №1788-ХІІ, передбачено, шо заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі б порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV).
Відповідно до положень ст. 56 №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також не підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.
Суд зазначає, що разом із заявою про призначення пенсії по інвалідності третьої групи позивачем було надано, серед іншого, копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.01.1985 року, довідки видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради №Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та №404 від 28.11.2019 року, видану Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради.
Разом з тим, при призначенні пенсії позивачу стаж зарахований по наданим документам без урахування трудовій книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульному аркуші є наявність виправлення у даті народження, а довідка № Д-140 від 11.12.2019 року, видана Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради та довідка № 404 від 28.11.2019 року, видана Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, не враховані, оскільки не зазначена дата народження (у трудовій книжці є виправлення у даті народження). Також зазначено, що неможливо врахувати довідки про заробітну плату № Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року, видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради, у зв`язку з тим, що в документах не зазначена дата народження та не вказано повне по-батькові.
Суд зазначає, що порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).
З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Суд зазначає, що на титульній сторінці трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 11.01.1985 року міститься запис про виправлення, засвідчений печаткою підприємства та підписом посадової особи, проте відповідач не взяв це до уваги.
Суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.
Також слід наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.
Також, як вже зазначалося, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.
Таким чином, суд наголошує, що позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Також суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Таким чином, судом встановлено, що в трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу, ці записи є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.
Отже, із вищенаведеного суд дійшов висновку, що відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком є протиправною, оскільки стаж позивача, підтверджується основним документом - трудовою книжкою працівника (позивача).
Суд, оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження його страхового стажу, враховує, що відповідач не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки позивача чи записів у ній вимогам чинного законодавства.
Щодо не врахування відповідачем довідок № Д-140, Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та № 404 від 28.11.2019 року з тих підстав, що в них не зазначено по-батькові та дату народження позивача, суд зазначає наступне.
Дослідивши вказані довідки № Д-140, Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та №404 від 28.11.2019 року, судом встановлено, що останні були видані на ім`я ОСОБА_1 , що дає підстави для висновку, що вказані довідки стосуються саме позивача.
Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового (загального) стажу.
Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.
Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Водночас, суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.
Отже, в ході розгляду даної справи та на підставі системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що не зарахувавши ОСОБА_1 до загального трудового (страхового) стажу періодів трудової діяльності відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 11.01.1985 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 та не врахувавши при призначенні пенсії довідки, видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та довідку №404 від 28.11.2019 року, видану Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, відповідач діяв протиправно.
Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
В ході розгляду даної справи судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем протиправно не було враховано, серед іншого, довідку № 404 від 28.11.2019 року, видану Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, однак позивач у своїх позовних вимогах про це не зазначає.
З урахуванням наведеного, на підставі ч. 2 ст. 9 та п. 10.ч.2 ст. 245 КАС України суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового (страхового) стажу періодів трудової діяльності відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 11.01.1985 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 та неврахування при призначенні пенсії довідок, виданих Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та довідки №404 від 28.11.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача включити до стажу, що дає право на призначення пенсії всі періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 11.01.1985 р., виданої на ім`я ОСОБА_1 , врахувати при призначенні пенсії довідки, видані Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок № Д-140, Д-141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року, довідки №404 від 28.11.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та трудового стажу відповідно до трудової книжки з 05.03.2021 року та здійснити доплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, тому судові витрати в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового (страхового) стажу періодів трудової діяльності відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 11.01.1985 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 та неврахування при призначенні пенсії довідок, виданих Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради № Д-140, Д- 141, Д-142, Д-143 від 11.12.2019 року та довідки №404 від 28.11.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Синельниківської міської ради.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна