Справа № 160/3399/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Справа № 160/3399/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
10.03.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні періодів навчання та роботи до пільгового стажу з повним робочим днем в шахті за Списком №1 та не застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періоди роботи:
Шахта ім. ХХVІ з`їзду КПСС ВО «Павлоградвугілля»: 19.02.1991-10.03.1991 року учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті; 01.10.1991-20.06.1994 року підземний електрослюсар третього розряду з повним робочим днем в шахті;
та навчання в СПТУ №40: 11.03.1991-27.09.1991 роки навчання за професію підземний електрослюсар;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначену на пільгових умовах, з додаванням пільгового стажу та з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з дня призначення пенсії за віком 10.10.2019 року із застосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 10.10.2019 року, призначену відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, на його думку, пенсія була призначена не в повному обсязі, оскільки відповідачем не були застосовані норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні розміру пенсії.
Позивач також зазначає, що не погодившись із розміром призначеної пенсії, позивача був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року по справі № 160/4756/20 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, та був зараховані до пільгового стажу період роботи з 21.02.2005 по 02.01.2006 на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою, але незважаючи на рішення суду норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не були застосовані при обчисленні розміру пенсії.
Разом із тим, позивач звертає увагу, що до призначення пенсії за віком він перебував на пенсії по інвалідності внаслідок трудкаліцтва/профзахворювання та час перебування на інвалідності зараховувався до пільгового стажу відповідно до законодавства. 10.10.2019 співробітниками пенсійного фонду була прорахована достатність пільгового стажу для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». І тільки після переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідачем було повідомлено, що період його роботи з 1991 року по 1994 року був зарахований не за Списком № 1, згідно записів в трудовій книжці, а за Списком № 2. Відповідно до вказаних дій за розрахунком відповідача пільговий стаж позивача склав менше 15 років та не були застосовані норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Позивач посилається на те, що в зв`язку з незгодою розрахунку розміру пенсії він неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами. Згідно останнього листа від 18.09.2020 року, станом на 03.07.2020 року загальний стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 00 місяців 12 днів, пільговий стаж 14 років 00 місяців 18 днів (в тому числі період роботи на провідних професіях гірничим очисного забою 07 років 11 місяців 29 днів та на інших посадах 02 роки 06 місяців 19 днів, період знаходження на інвалідності 03 роки 06 місяців 00 днів). Згідно протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 22.01.2021 року робота за Списком № 1 складає 15 років 09 місяців 12 днів.
Крім того, позивач вказує, що у відповіді на його звернення від 09.10.2020 року Департамент пенсійного забезпечення повідомив позивача, що були встановлені помилки в частині обчислення пільгового стажу за Списком № 1, що призвело до зменшення тривалості його пільгового стажу.
Позивач вважає, що не зараховуючи періоди його роботи до пільгового стажу порушуються права позивача на пенсійне забезпечення та отримання пенсії в повному розмірі відповідно до пенсійного законодавства, в зв`язку з чим він змушений звернутись до суду.
Крім того, позивач наголошує, що його трудова книжка містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професією «електрослюсар підземний», яка віднесена до Списку № 1, є відмінка «з повним робочим днем в шахті». В трудовій книжці є посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Отже, відповідачем неправомірно не зараховані періоди його роботи з 19.02.1991 року по 20.06.1994 роки на посаді електрослюсар підземний до пільгового стажу за Списком № 1.
Разом із тим, позивач акцентує увагу, що на час його роботи в спірний період з 19.02.1991 року по 10.03.1991 року та з 01.10.1991 року по 20.06.1994 року на посаді електрослюсаря підземного Постанова КМУ від 12.08.1993 №637 не була прийнята та не була введена в дію атестація робочих місць, а тому пільговий стаж за вказаний період зараховується на підставі записів в трудовій книжці та віднесення самої посади «Електрослюсар підземний» до Списку № 1.
Водночас, на думку позивача, період навчання в професійно-технічному училищі № 40 м. Першотравенська з 11.03.1991 року по 27.09.1991 року неправомірно не був зарахований до загального та пільгового стажу.
Таким чином, позивач вважає, що оскільки протиправні дії відповідача призвели до отримання ним пенсії в меншому розмірі, в зв`язку з відмовою у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи та навчання: з 19.02.1991 року по 10.03.1991 року на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею; 11.03.1991 - 27.09.1991 роки навчання в СПТУ № 40 за професією підземний електрослюсар; 01.10.1991 року 20.06.1994 року на посаді підземного електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, та як наслідок відмова у застосуванні норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», то ефективним та належним способом захисту, який поновить порушені права позивача є повне задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що 13.03.2021, 14.03.2021, 20.03.2021 та 21.03.2021 були вихідними днями, а у період з 15.03.2021 по 19.03.2021 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала на лікарняному, питання про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішувалося в перший робочий день 22.03.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
16.04.2021 засобами поштового зв`язку до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з матеріалами пенсійної справи. У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 10.10.2019 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
Відповідач посилається на те, що згідно довідки про підтвердження пільгового характеру роботи від 22.12.2020 № 104/1, наданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» (аналогічна довідка від 12.05.2016 № 74), Позивач в оспорювані періоди з 01.10.1991 по 20.06.1994 працював електрослюсарем підземним дільниці РЗО та виконував гірничі роботи менше 50% робочого часу у шахті, професія відноситься до Списку № 1, Розділ 1, Підрозділ 1, позиція 1010100г, згідно постанови КМУ від 26.01.1991 № 10. Довідка видана на підставі особової картки ф Т-2, особові рахунки, табеля спуску і виїзду з шахти. Згідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», яка діяла на час роботи Позивача за оспорюваний період, до Списку № 1, Розділ 1, Підрозділ 1, позиція 1010100г відносяться (мовою оригіналу) «г) Рабочие, руководители, специалисты и служащие, занятые на подземных работах 50 процентов и более рабочего времени в году (в учетном периоде)». Відповідно до Списку № 1, Розділ 1, Підрозділ 1, Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, (мовою оригіналу) «Примечание. Работникам, перечисленным в пп. «г» и «д», занятым на подземных работах менее половины рабочего времени в году (в учетном периоде), пенсия назначается по Списку № 2». Відповідно до довідки № 65 щодо спусків в шахту за період з 01.10.1991 по 20.06.1994 (згідно табелів спуску в шахту та виїзду з них), Позивач за оспорюваний період працював менше 50% робочого часу у шахті. Враховуючи вище викладене, відповідач зазначає, що оспорюваний період з 01.10.1991 по 20.06.1994 зараховано Позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 2.
Щодо зарахування періоду роботи з 19.02.1991 року по 10.03.1991 року учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті та з 11.03.1991 року по 27.09.1991 року навчання в СПТУ № 40 за професією підземний електрослюсар, відповідачем вказано, що відповідно до довідки від 22.12.2020 № 104/1, наданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» (аналогічна довідка від 12.05.2016 № 74) та довідки № 65 щодо спусків в шахту за період з 01.10.1991 по 20.06.1994, Позивач працював менше 50% від робочого часу в шахті (в обліковому періоді), отже, на думку відповідача, зарахувати навчання до стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем в шахті для розрахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутні законні підстави. Згідно розрахунку стажу (форма PC-право) загальний стаж роботи Позивача становить 22 роки 00 місяців 12 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 14 років 00 місяців 18 днів (з урахуванням періоду перебування на інвалідності від нещасного випадку на виробництві 3 роки 06 місяців 19 днів), що недостатньо для призначення пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (менше 15 років).
Окрім того, відповідач посилається на те, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями Відповідача. З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях перерахунку пенсії, на думку відповідача, Позивачем не вірно обрано спосіб захисту права.
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 21.04.2021 за правилами ст. 263 КАС України, проте на підставі положень ч.6 ст.120 КАС України у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у щорічній відпустці у період з 20.04.2021 по 07.05.2021 та враховуючи те, що 08.05.2021-10.05.2021 були святковими та вихідними днями, суд розглядає справу по суті в перший робочий день 11.05.2021.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 07.12.2011 Першотравенським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 15.06.2015 Петропавлівським об`єднаним районним військовим комісаріатом, позивач є учасником бойових дій.
З 11.04.2016 ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.
З наявного у матеріалах пенсійної справи розрахунку стажу ОСОБА_1 , зокрема, вбачається, що спірні періоди його роботи зараховані наступним чином:
- 19.02.1991-10.03.1991 00 років 00 місяців 22 дні загальний трудовий стаж;
- 11.03.1991-30.06.1991 00 років 03 місяці 20 днів навчання за фахом;
- 01.07.1991-30.09.1991 00 років 03 місяці 00 днів Список №2, ст.100;
- 01.10.1991-31.12.1991 00 років 03 місяці 00 днів Список №2, ст.100;
- 01.01.1992-20.06.1994 02 роки 05 місяців 20 днів Список №2;
- 21.02.2005- 02.01.2006 00 років 10 місяців 12 днів ст.14; підземні роботи; Список №1.
Не погодившись із відмовою у зарахуванні до пільгового стажу роботу на шахті «Дніпровська» ДП «Павлоградвугілля» за період роботи з 21.02.2005 по 02.01.2006 на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №160/4756/20, яке набрало законної сили 03.07.2020 року, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу роботу на шахті «Дніпровська» ДП «Павлоградвугілля» за період роботи з 21.02.2005 по 02.01.2006 на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою;

- зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботу на шахті «Дніпровська» ДП «Павлоградвугілля» за період з 21.02.2005 по 02.01.2006 на посаді підземного гірничого робітника очисного вибою.

Рішенням №69 від 13.08.2020 Першотравенським об`єднаним управлінням ПФУ на виконання судового рішення від 02.06.2020 у справі №160/4756/20 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.07.2020.

Згідно з вказаним рішенням страховий стаж позивача складає: страховий стаж (неповний) 32 роки 00 місяців 12 днів; страховий стаж до 01.01.2004 13 років 01 місяців 07 днів; страховий стаж після 01.01.2004 08 років 11 місяців 05 днів; додаткові роки за Список 1 10 років 00 місяців 00 днів; в тому числі: Робота за Списком №1 13 років 03 місяці 27 днів.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про перехунок пенсії. Так, відповідно до заяви від 11.01.2021 рішенням №69 від 13.01.2021 Першотравенським об`єднаним управлінням ПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 у зв`язку з уточненням даних в ЕПС.

Відповідно до зазначеного рішення страховий стаж позивача складає: страховий стаж (повний) 36 років 09 місяців 03 дні; страховий стаж до 01.01.2004 13 років 01 місяців 07 днів; страховий стаж після 01.01.2004 08 років 11 місяців 05 днів; додаткові роки за Список 1 10 років 00 місяців 00 днів; перебування на інвалідності по трудкаліцтву 04 роки 08 місяців 21 день; в тому числі: Робота за Списком №1 15 років 09 місяців 12 днів.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що листом Відділу з питань перерахунків пенсій №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.09.2020 №18321-18406/З-03/8-0400/20 на звернення на веб-портал Пенсійного фонду з питання перерахунку пенсії ОСОБА_1 було повідомлено таке:

- позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 11.04.2016 року, з 10.10.2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі №160/4756/20, позивачу з 03.07.2020 року було проведено перерахунок пенсії та зараховано період роботи з 21.02.2005 року по 02.01.2006 року до стажу роботи на посаді підземного гірничого робітника очисного забою;

- відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Обчислення пенсії для таких осіб, які відпрацювали на підземних роботах за Списком№1 не менше як 15 років для чоловіків, встановлюється у розмірі 80% середньомісячної заробітної плати (стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»);

- станом на 03.07.2020 року за даними пенсійної справи позивача підтверджено загального стажу 22 роки 00 місяців 12 днів, пільгового 14 років 00 місяців 18 днів (в тому числі період роботи на провідних професіях гірничим очисного забою 07 років 11 місяців 29 днів та на інших посадах 02 роки 06 місяців 19днів, період знаходження на інвалідності 03 роки 06 місяців 00 днів);

- для розрахунку розміру пенсії використано заробітну плату з 01.09.2000 року по 31.05.2012 року та з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року, відповідно до якої індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії становить 3, 21910. Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії, який обчислений із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (4888, 83 грн.) складає 15 737,63 грн.;

- розрахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 03.07.2020 року: 15737,63 х 0,32000 = 5036,04 + 428,00 + 40,00 = 5504,04 грн, де: 15 737,63 середньомісячний заробіток для обчислення пенсії; 0,32000 коефіцієнт стажу; 5036,04 розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 428,00 підвищення учасникам бойових дій; 40,00 цільова допомога учасникам бойових дій;

- розмір пенсії з 03.07.2020 року складає 5504,04 грн.;

- враховуючи вищевикладене, перерахунок пенсії позивачу проведено згідно з нормами чинного законодавства.

Поряд з цим, Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом від 09.10.2020 №26619-24037/З-03/8-2800/20 за результатами розгляду звернення, що надійшло на урядову «гарячу» лінію 07.09.2020 за № ЗА-11193204 (вх. № 24037/3-2800-20 від 07.09.2020 повідомив ОСОБА_1 , що при переведенні позивача на пенсію за віком встановлено помилки в частині обчислення пільгового стажу за Списком № 1. До пільгового стажу за Списком № 1 було безпідставно враховано періоди 01.07.1991 по 30.09.1991 та з 01.10.1991 по 20.06.1994. Оскільки відповідно до довідки від 12.05.2016 №74 позивач не був зайнятий протягом повного робочого дня на підземних роботах, при приведенні матеріалів пенсійної справи у відповідність до чинного законодавства зазначені періоди було враховано як роботу за Списком № 2. У зв`язку з відсутністю результатів атестації робочих місць період з 21.02.2005 по 02.01.2006 виключено із пільгового стажу.

Крім того, у листі Пенсійним фондом України було зазначено, що на виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 до пільгового стажу позивача враховано період з 21.02.2005 по 02.01.2006.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.02.1991 по 10.03.1991 та з 01.10.1991 по 20.06.1994, а також навчання в СПТУ №40 у період з 11.03.1991 по 27.09.1991, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №№28-2), Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За положеннями пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Із записів трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що позивач, зокрема:

- Шахта ім. ХХVІ з`їзду КПСС ВО «Павлоградвугілля»:

- 19.02.1991 прийнятий підземним учнем електрослюсаря з подальшим направленням на навчання в СПТУ №40 м. Першотравенська (наказ №9-к від 18.02.91);

- 11.03.1991-27.09.1991 навчання в СПТУ №40 за професію підземний електрослюсар (диплом А 913138 від 27.09.91);

- 01.10.1991 переведений підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО (наказ №579 від 04.10.91);

- 01.12.1991 переведений підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО (наказ №685 від 09.12.91);

- 20.06.1994 звільнений з шахти за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №37-к від 21.06.94).

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що підставою для відмови в зарахуванні позивачу періодів роботи з 01.10.1991 по 20.06.1994, а також періоду навчання в СПТУ з 11.03.1991 по 27.09.1991, до пільгового стажу за Списком №1 стало те, що відповідно до довідок про підтвердження пільгового стажу Позивач працював менше 50% від робочого часу в шахті.

Суд зазначає, що відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, чинний на період роботи позивача, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Так, до Списку №1 віднесені розділ I «Гірничі роботи» підрозділ І позиція 1010100г «г) Робітники, керівники, фахівці і службовці, зайняті на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді)».

Разом із цим, відповідно до Примітки працівникам, переліченим в пп. «г» і «д», зайнятим на підземних роботах менше половини робочого часу в рік (в обліковому періоді), пенсія призначається за Списком № 2.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.10.1991 по 20.06.1994 останній працював на шахті ім. ХХVІ з`їзду КПСС ВО «Павлоградвугілля» підземним електрослюсарем третього та четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО. Крім того, наявні посилання на відповідні накази про прийняття, переведення та звільнення, а також підписи та печатки підприємства, на якому працював позивач.

Тобто, трудова книжка містить всі необхідні відомості для врахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 зазначеного періоду його роботи.

Посилання пенсійного органу на наявність довідці посилання на те, що позивач у вказаний період працював менше 50% від робочого часу в шахті, не можуть прийматися судом до увагу, оскільки у позивача наявна трудова книжка з відповідними записами про стаж роботи у спірний період, позивачу не потрібно додатково підтверджувати пільговий стаж роботи довідками з місця роботи або архівних установ.

Водночас, щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 19.02.1991 по 10.03.1991 «підземним учнем електрослюсаря з подальшим направленням на навчання в СПТУ №40 м. Першотравенська», суд звертає увагу, що у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості про його зайнятість на вказаній роботі більше 50% від робочого часу в шахті.

При цьому, інших документів (довідок, тощо), які б підтверджували зайнятість позивача у період з 19.02.1991 по 10.03.1991 на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу, матеріали пенсійної справи не містять.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що пенсійним органом протиправно не зараховано період роботи позивача з 19.02.1991 по 10.03.1991 до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 на підставі Примітки до Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його навчання СПТУ №40 з 11.03.1991 по 27.09.1991, суд звертає увагу на таке.

Відповідно пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач 27.09.1991 закінчив Професійно-технічне училище №40 м.Першотравенська за професією електрослюсар підземний (копія диплома серії НОМЕР_4 міститься у матеріалах справи), а з 01.10.1991 був прийнятий підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем в шахті ім. ХХVІ з`їзду КПСС ВО «Павлоградвугілля».

Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача з 11.03.1991 по 27.09.1991 в ПТУ №40 повинен бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а та від 09.07.2020 у справі №308/13118/16-а.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 такі періоди його роботи, а саме: з 19.02.1991 по 10.03.1991 підземним учнем електрослюсаря за Списком №2; з 11.03.1991 по 27.09.1991 навчання у Професійно-технічному училищі №40 м.Першотравенська за професією електрослюсар підземний за Списком №1; з 01.10.1991 по 20.06.1994 підземним електрослюсарем третього та четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО за Списком №1.

Оскільки відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди до пільгового стажу роботи позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати такі періоди до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з рішенням Першотравенського об`єднаного управління ПФУ №69 від 13.01.2021 про перерахунок пенсії стаж роботи позивача за Списком №1 складає 15 років 09 місяців 12 днів, чого достатньо для застосування до пенсії позивача вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незастосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, призначену за віком на пільгових умовах, починаючи з дня призначення пенсії за віком 10.10.2019 із застосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за вирахуванням вже проведених виплат.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки в силу п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а підтвердження наявності інших судових витрат матеріали справи не містять, то судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи: з 19.02.1991 по 10.03.1991 підземним учнем електрослюсаря за Списком №2; з 11.03.1991 по 27.09.1991 навчання у Професійно-технічному училищі №40 м.Першотравенська за професією електрослюсар підземний за Списком №1; з 01.10.1991 по 20.06.1994 підземним електрослюсарем третього та четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи: з 19.02.1991 по 10.03.1991 підземним учнем електрослюсаря за Списком №2; з 11.03.1991 по 27.09.1991 навчання у Професійно-технічному училищі №40 м.Першотравенська за професією електрослюсар підземний за Списком №1; з 01.10.1991 по 20.06.1994 підземним електрослюсарем третього та четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці РЗО за Списком №1.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незастосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, призначену за віком на пільгових умовах, починаючи з дня призначення пенсії за віком 10.10.2019 із застосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за вирахуванням вже проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно