Справа № 640/11980/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

07 вересня 2021 року м. Київ № 640/11980/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ»

до Київської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної

вартості товару, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул.. Промислова, буд. 5 Код ) з позовом до Київської митниці Державної митної служби (03124, м. Київ, вул. Гавела Вацлава, 8-а, ), в якому просить суд визнати противоправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100130/2021/00025 від 16.02.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100130/2021/000001/2 від 16.02.2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» - задоволено повністю.

Суд вирішив: визнати противоправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100130/2021/00025 від 16.02.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100130/2021/000001/2 від 16.02.2021 року; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул.. Промислова, буд. 5 Код ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 596, 87 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень вісімдесят сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (03124, м. Київ, вул. Гавела Вацлава, 8-а, ).

04.08.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 75 000, 00 грн.

Відповідач надав суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, в якому зазначив, що наданий представником позивача Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 22.03.2021 та додатковою угодою №1 від 22.03.2021 не містить детального опису робіт, здійснених представником позивача. Також, відповідачем зазначено, що враховуючи ціну позову - 233 047, 21 грн. розмір судових витрат в сумі 75 000, 00 грн. не є співрозмірним з ціною позову.

Ухвалою суду від 06.09.2021 призначено розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні на 07.09.2021 року.

Представники сторін у вказане судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином телефонограмою.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Отже, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» та адвокатським бюро «Стеценко та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги від 22.03.2021 (без номеру), згідно п. 1.1 якого ТОВ «БІТІС- ТЕХНОЛОГІЯ» (Клієнт за умовами договору) доручає, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає на себе зобов`язання відповідно до умов даного Договору надати КЛІЄНТУ юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги по взаємовідносинам КЛІЄНТА з Державною податковою службою України та її структурними підрозділами. Зміст, умови, вартість послуг АДВОКАТСЬКЕ БЮРО та строки виконання покладених КЛІЄНТОМ на АДВОКАТСЬКЕ БЮРО завдань зазначаються сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору, вартість послуг, що надаються АДВОКАТСЬКИМ БЮРО встановлюється в додаткових угодах до даного договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору, за результатами надання послуг, АДВОКАТСЬКИМ БЮРО не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, складається акт приймання-передачі наданих послуг, який надсилається КЛІЄНТУ для підписання.

Пунктом 3.3. Договору зокрема передбачено, що на підставі виставленого АДВОКАТСЬКИМ БЮРО рахунку КЛІЄНТ має сплатити вартість послуг, наданих по кожному акту впродовж п`ятнадцяти робочих днів, з дня підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг, але не раніше дня отримання рахунку на оплату.

22.03.2021 сторонами також було підписано Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 згідно з пп. 1.1. п. 1 якої КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає на себе зобов`язання надати КЛІЄНТУ юридичні послуги, що полягають в оскарженні в судовому порядку картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 100130/2021/00025 від 16.02.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100130/2021/000001/2 від 16.02.2021 року, що включає:

1.1. представництво інтересів Клієнта в адміністративному суді першої інстанції та інша професійна правова допомога, пов`язана зі справою (включаючи підготовку, збір доказів тощо): вивчення матеріалів справи, розробка та обговорення стратегії по справі, аналіз та збір доказової бази, підготовка та подача до суду позовної заяви, завірення усіх без виключення та обмежень документів та доказів, що подаються до суду тощо, надання рекомендацій щодо збору доказової бази, підготовка, підписання та подача до суду клопотань/пояснень/заяв/заяв по суті спору, учг сть в судових засіданнях, отримання рішення суду, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта.

Підпунктом 2.1. п. 2. Додаткової угоди № 1 від 22.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року визначено, що вартість Послуг, що надаються АДВОКАТСЬКИМ БЮРО встановлюється в наступному розмірі: за надання послуг згідно пп. 1.1. даної Додаткової угоди - в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.

Згідно п. 3 Додаткової угоди № 1 від 22.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року в разі, коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесене рішення, яким буде скасоване картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100130/2021/00025 від 16.02.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100130/2021/000001/2 від 16.02.2021 року, КЛІЄНТ додатково сплачує АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар успіху в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. Гонорар успіху сплачується в поряду та строки встановлені п. 3.3. Договору.

На виконання п. 3.2. договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року між ТОВ «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» та АБ «Стеценко та партнери» було укладено акт приймання-передачі наданих послуг від 28.07.2021 року, яким сторони підтвердили виконання з боку залученого Позивачем Адвокатського Бюро обов`язків по договору про надання правової допомоги від 28.07.2021 (в частині представництва інтересів Клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва згідно пп. 1.1. п. 1. Додаткової угоди № 1 від 22.03.2021 року та Договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року).

Також 28.07.2021 року з боку Адвокатського Бюро був виставлений Позивачу рахунок на оплату послуг № 280701.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат в розмірі 75 000, 00 грн., суд наголошує на необхідності дослідження наступних обставин, а саме: наданих представником позивача доказів на підтвердження понесення таких витрат та їх співрозмірністю зі складністю справи.

Так, на підтвердження понесених витрат представником позивача надано суду рахунок на оплату послуг № 280701 та зазначено, що вказаний рахунок буде оплачено в найближчий час, тобто доказів сплати зазначених коштів наразі матеріали справи не містять, разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Так, частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.".

У постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 Верховним Судом також зроблено наступний висновок: «КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.».

Таким чином, з врахуванням наведеної вище практики Верховного Суду, надання стороною доказів фактичної сплати витрат на правову допомогу не є вирішальним для з`ясування питання щодо їх стягнення за рахунок відповідача, натомість, суду належить з`ясувати їх дійсність та необхідність.

Отже, представником позивача надано суду акт приймання-передачі наданих посуг та рахунок на оплату, при цьому, відповідач наголошує, що наданий представником позивача акт приймання-передачі наданих послуг не містить детального опису наданих послуг, разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Підпунктом 2.1. п. 2. Додаткової угоди № 1 від 22.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року визначено, що вартість Послуг, що надаються АДВОКАТСЬКИМ БЮРО встановлюється в наступному розмірі: за надання послуг згідно пп. 1.1. даної Додаткової угоди - в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.

Згідно п. 3 Додаткової угоди № 1 від 22.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 22.03.2021 року в разі, коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесене рішення, яким буде скасоване картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100130/2021/00025 від 16.02.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100130/2021/000001/2 від 16.02.2021 року, КЛІЄНТ додатково сплачує АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар успіху в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. Гонорар успіху сплачується в поряду та строки встановлені п. 3.3. Договору.

Тобто, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Додаткові угоді до Договору про надання правової допомоги у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення Товариством витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, заява про винесення додаткового рішення, всі копії документів завірені представником відповідача з дотриманням положень статті 94 КАС України, представник позивача брав участь у судових засідання по справі №640/11980/21.

Таким чином, щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Щодо власне розміру витрат на правничу допомогу - 75 000, 00 грн. суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

В клопотанні про зменшення судових витрат відповідач зазначає, що враховуючи ціну позову - 233 047, 21 грн. розмір судових витрат в сумі 75 00, 00 грн. є неспівмірним.

Як вбачається з аналізу судової практики Верховного Суду (постанови від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18), якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На переконання суду, заявлена представником позивача до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 75 000, 00 грн. є дещо завищеною в порівнянні зі складністю справи та ціною позову, про що також наголошує відповідач.

Суд зауважує, що дана справа не є надскладною, а кількість судових засідань у справі обмежилась двома засідання, об`єми матеріалів позовної заяви також не є досить великими, тобто, на переконання суду, обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки до судового розгляду адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» та супроводження такого розгляду, враховуючи тривалість судових засідань, є незначним.

Таким чином, суд, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про винесення додаткового судового рішення, клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на правову в контексті положення пункту 4 частини п`ятої статті 134КАС України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з ціною адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги наведене в сукупності, враховуючи результат розгляду адміністративної справи №640/11980/21 та обсяг наданих адвокатом послуг, на переконання суду, доцільним буде відшкодування позивачеві витрат в розмірі 50 000, 00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» про винесення додаткового судового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (03124, м. Київ, вул. Гавела Вацлава, 8-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІС-ТЕХНОЛОГІЯ» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул.. Промислова, буд. 5 Код ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000, 00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

3. В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткове судове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства і може бути оскаржене відповідно до положень статей 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєку