Справа № 520/13312/2020
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 520/13312/2020

адміністративне провадження № К/9901/10679/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Жука А.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року (головуючий суддя - Калиновський В.А., судді: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О.)

у справі №520/13312/2020

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Харківське СІЗО"

про визнання дій протиправними.

I. ПРОЦЕДУРА

1. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи "Харківське СІЗО" про визнання дій протиправними.

2. Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження, відмовлено у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху, з наданням строку для усунення недоліків шляхом сплати судового збору в розмірі 3783 грн. 60 коп.

3. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року повернуто скаржнику.

4. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

5. У відзиві на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на законність рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

6. Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що вона не усунула її недоліки, а саме: не надала суду документ про сплату судового збору.

7. Відмовивши позивачці у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції вказав, що надані позивачкою документи вже досліджувались судом та їм була надана оцінка під час залишення апеляційної скарги без руху, а надані позивачкою документи не підтверджують її скрутне становище та не свідчать про неможливість сплатити судовий збір у законодавчо визначеному розмірі.

8. Також суд апеляційної інстанції вказав, що позивачкою не спростовано можливості сплати судового збору з інших джерел.

III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Позивачка у своїй касаційній скарзі, серед іншого, наводить аргументи незаконності рішення суду першої інстанції.

10. Зазначає, що сукупність обставин позбавили її будь-якої можливості отримувати дохід, в тому числі з 6 листопада 2018 року по сьогоднішній день.

11. При цьому, позивачка звертає увагу, що на підтвердження таких обставин вона додавала до апеляційної скарги документи, які прямо вказують на відсутність у неї коштів для сплати судового збору (довідки з ДУ «Сумське СІЗО» про відсутність коштів та доходів за період з 06 листопада 2018 року по листопад 2020 року; ухвала САС від 27 листопада 1010 року про факт її звільнення з 27 листопада 2020 року, відповідно, відсутність можливості отримувати дохід до цієї дати; всі сторінки особистого паспорту для підтвердження факту його недійсності та відсутності фото після 45 років; переписка з Сумським апеляційний судом, як доказ того, що дозволу для виїзду до місця реєстрації їй не надавалось та відповідно, можливості переоформити паспорт, працевлаштуватись та отримати дохід не з`явилось).

12. ОСОБА_1 вважає, що нею були надані докази відсутності в неї взагалі будь-яких коштів, що унеможливлювало сплату судового збору. Безпосередньо за період з 06 листопада 2018 року по листопад 2021 року відсутність доходів підтверджується довідками СІЗО, а відсутність доходів в подальшому іншими вище наведеними документами та доводами, які прямо вказують на об`єктивну неможливість отримувати будь-який дохід.

13. Проте, апеляційний суд не надав належної правової оцінки документам та її доводам, повернув їй апеляційну скаргу по причині несплати судового збору, чим фактично створив для неї непомірний тягар та непереборні перешкоди в доступі до правосуддя та порушив її право на доступ до суду.

14. Окрім того, апеляційний суд не роз`яснив їй які документи вона має подати додатково (до вже поданих) до суду про відсутність в неї коштів не лише для сплати судового збору, але й для життя.

15. Крім того, позивачка додала до касаційної скарги довідку із Харківського міського центру зайнятості на підтвердження того, що вона знаходиться на обліку у зазначеному центрі з 03 березня 2021 року та має статус безробітного, що також вказує на відсутність доходів, оскільки на момент подання апеляційної скарги не сплинув місяць знаходження на цьому обліку, тобто жодних нарахувань вона не отримувала навіть із бюджету, в зв`язку зі статусом безробітного. Цю довідку надати раніше вона не мала об`єктивної можливості з наведених обставин, оскільки не мала паспорту та не могла стати на облік.

16. Також, 10 квітня 2021 року вона змогла отримати консультацію у свого адвоката, по рекомендації якого з метою підтвердження скрутного матеріального становища та відсутності доходів нею надіслано запит до Головного управління ДПС про витребування інформації про доходи за період з 01 січня 2019 року по 01 квітня 2021 року.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.

18. Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження, відмовлено у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху, з тих підстав, що до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

19. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року повернуто скаржнику, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

20. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R(81)7.

21. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

22. Положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина шоста статті 296 КАС України).

23. Отже, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

24. Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

25. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

26. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

27. Отже, за змістом наведених норм, судам надано право у виняткових випадках і залежно від обставин справи, врахувавши майновий стан сторони, звільнити її від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити його сплату.

28. При цьому, КАС України покладає на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.

29. Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

30. Подаючи апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 одночасно просила поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на неможливість його сплатити, у зв`язку з відсутністю коштів на таку сплату.

31. В обґрунтування клопотання про звільнення її від сплати судового збору позивачка зазначила, що вона тривалий час знаходилась під вартою та не мала жодних доходів, а після звільнення працевлаштуватись не мала об`єктивної можливості, оскільки в неї був недійсний паспорт. Привести паспорт у відповідність не мала можливості, оскільки ухвалою суду її було обмежено в пересуванні населеним пунктом, в якому вона проживає та який не співпадає з місцем її реєстрації. Місцем її проживання було обрано місце проживання її матері, яка є особою похилого віку та потребує її підтримки. Дозволу на виїзд до місця реєстрації судом їй не надано. Зазначені обставини позбавили її можливості отримувати будь-які доходи.

32. На підтвердження вказаних обставин позивачка надала суду довідки про відсутність доходів та залишок коштів на рахунку, заяву до суду про дозвіл на виїзд та відповідь на неї, ухвалу суду про зміну запобіжного заходу та копію паспорта.

33. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, зробив висновок про відсутність доказів, що засвідчують майновий тяжкий її майновий стан, який позбавляє можливості сплатити судовий збір. При цьому, зазначив, що в даному випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності скрутного майнового стану апелянта, які б дали змогу суду, враховуючи такі обставини, вирішити питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору або розстрочення його сплати, як того він просить, слід надати до суду довідку з податкової інспекції про доходи, отримані скаржником за останній рік до звернення до суду (тобто 2019 рік), та інші документи на розсуд апелянта, що дадуть змогу суду повно та об`єктивно розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору.

34. Однак, суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки доводам (аргументам) ОСОБА_1 , викладеним у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, та взагалі не зазначив їх в своїй ухвалі, та, відповідно, не навів жодних мотивів їх неприйнятності.

35. Водночас, суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу без руху, надавши строк для усунення її недоліків шляхом направлення до суду оригіналу документу про сплату судового збору.

36. На виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків, в якій послалась на обставини та документи, зазначені нею в апеляційній скарзі в частині звільнення від сплати судового збору, що, на її думку, підтверджують відсутність в неї коштів для сплати судового збору.

37. Однак, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку з не усуненням її недоліків вказавши, що позивачка не належить до жодної категорії осіб для яких законом встановлено пільги для сплати судового збору, а надані нею документи вже досліджувались судом та їм була надана оцінка під час залишення апеляційної скарги без руху. Судом зазначено, що надані позивачкою документи не підтверджують її скрутне становище та не свідчать про неможливість сплатити судовий збір у законодавчо визначеному розмірі.

38. Проте, Верховний Суд вважає вказані твердження суду апеляційної інстанції помилковими, оскільки як вже зазначалось вище, апеляційний суд правової оцінки доводам (аргументам) ОСОБА_1 , викладеним у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не надавав та взагалі не зазначив їх в своїй ухвалі.

39. Крім того, апеляційний суд в ухвалі про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору помилково зазначив, що для вирішення питання про звільнення апелянта від сплати судового збору або розстрочення його сплати позивачці слід надати довідку з податкової інспекції про доходи, отримані нею за останній рік до звернення до суду (тобто 2019 рік).

40. Так, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» перевірці підлягає розмір річного доходу позивачки - фізичної особи за попередній календарний рік до звернення, в даному випадку, з апеляційною скаргою, від сплати судового збору за подачу якої вона просить суд її звільнити (в даному випадку 2020 рік), а не розмір її доходу за календарний рік, що передує її зверненню до суду з позовом взагалі.

41. У справі «ФК Мретебі проти Грузії» Європейський суду з прав людини розглядав питання законності відмови Верховного Суду Грузії від звільнення від сплати судового збору заявника (футбольного клубу), та відмітив, що Верховний Суд неналежним чином дослідив аргументи заявника, не вказав, чи достатньо наданих йому доказів на підтвердження фінансової неможливості сплатити судовий збір та не витребував доказів, яких, на його думку, не вистачало. Верховний Суд просто зазначив, що ніяких підстав для надання звільнення від судового збору не існувало.

42. У цій справі Суд назвав відмову Верховного Суду звільнити заявника від сплати судового збору, без відповідного обґрунтування, «безпідставним» обмеженням права останнього на доступ до правосуддя та зазначив, що, на його переконання, відмова у звільненні була зумовлена виключно бажанням Верховного Суду поповнити державний бюджет.

43. Отже, питання перевірки реальної спроможності заявника сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними.

44. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

45. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору, оскільки не дослідив та не надав правової оцінки її доводам та наданим нею доказам на підтвердження існування обставин, що можуть бути підставою для звільнення її від сплати судового збору, а також щодо того, що позивачкою не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху,

46. Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

47. Клопотання позивачки в касаційній скарзі про витребування із ДПС інформації щодо відсутності в неї доходів за певний період часу розгляду не підлягає, оскільки виходить за межі повноважень касаційного суду.

48. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

49. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

50. Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №520/13312/2020 скасувати.

Справу №520/13312/2020 направити до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

А.В. Жук

О.В. Калашнікова