Справа № 520/19055/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 р. Справа № 520/19055/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанська митниця Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 19.03.21 року у справі № 520/19055/2020

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) посадової особи Слобожанської Митниці Держмитслужби Лукашева Д.І. під час прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 № UA 807000/2020/001296/2;

- скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 №UA807000/2020/001296/2 та від 07.08.2020 № UA 807000/2020/001489/2.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року у справі № 520/19055/2020 позов задоволено.

Скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 р. №UA807000/2020/001296/2 та від 07.08.2020 р. № UA 807000/2020/001489/2.

Відповідач, Слобожанська митниця Держмитслужби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року у справі № 520/19055/2020 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що посилаючись на правомірність спірних рішень з підстав того, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару. За результатом аналізу та співставлення документів по митній декларації №UA807170/2020/035929 було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товарів нижче ніж рівень митної вартості на подібні товари; подані до митного оформлення документи містили розбіжності в частині вартості товарів та їх оплати, в частині відомостей про виробника товарів, відсутність належного підтвердження витрат на транспортування; по митній декларації №UA807170/2020/035929 встановлено, що задекларований рівень митної вартості товарів є нижчим рівня митної вартості на подібні товари; подані до митного оформлення документи містили розбіжності в частині незазначення номеру рахунку фактури, незазначення в митній декларації номеру інвойсу, номеру ЗЕД, неспівпадіння номеру коносаменту, неспівпадіння в митній декларації відправника товару, ненадання договору щодо здійснення транспортних послуг, митна декларація країни відправлення надана без перекладу. За результатом проведених процедур консультації між митним органом та декларантом останнім не було надано документів, що запитувались, про що ним надіслано відповідний лист, через що митним органом були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом. Вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів правомірними.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 17.07.2020 року позивачем до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Вантажний» Слобожанської митниці Держмитслужби було подано для митного оформлення в митному режимі «імпорт» електронну митну декларацію ІМ40ДЕ UA807170/2020/035929 на промислові товари походженням з Китаю, за зовнішньоекономічною угодою Контракт №0305/2019 від 03.05.2019 р., з заявленою митною вартістю товарів за основним методом у розмірі 1085967,95 грн.

07.08.2020 року позивачем до митного поста «Товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби було подано для митного оформлення в митному режимі «імпорт» електронну митну декларацію ІМ40ДЕ UA807170/2020/039702 на товар «декоративна плівка» в асортименті, походженням з Китаю, за зовнішньоекономічною угодою Контракт №0305/2019 від 03.05.2019 р., з заявленою митною вартістю товарів за основним методом у розмірі 923190,83 грн.

За результатом здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару Слобожанською митницею Держмитслужби були прийняті рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 р. №UA807000/2020/001296/2 та від 07.08.2020 р. № UA 807000/2020/001489/2 за резервним методом відповідно до положень ст. 64 Митного кодексу України на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Не погодившись з зазначеними рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 р. №UA807000/2020/001296/2 та від 07.08.2020 р. № UA 807000/2020/001489/2, прийняті відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому рішення про коригування заявленої митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (надалі за текстом - МК України).

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

В свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари..

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Частиною 4 ст.58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Приписами ч.5 ст. 58 МК України визначено, що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Отже, для розрахунку митної вартості товару застосовується ціна, що підлягає сплаті за контрактом.

Також, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Вказана норма законодавства спрямована на те, щоб декларант був обізнаний з недоліками (хибами), які виявлені митним органом, які, в свою чергу, перешкоджають митному органу підтвердити задекларовану митну вартість товарів, за яких декларант мав би реальну можливість їх усунути шляхом подання додаткових документів.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів встановила, що відповідач рішенням про коригування мінної вартості товарів від 20.07.2020 р. №UA807000/2020/001296/2 здійснив коригування митної вартості товару за резервним методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні.

При цьому, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59, 60, 62, 63 МК України, зазначено наступне: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Також рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2020 р. № UA 807000/2020/001489/2 відповідачем здійснено коригування митної вартості товару за резервним методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні.

При цьому, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54. 55, 57, 58, 59 МК України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у ч. 2 ст.53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: в наданому платіжному дорученні не зазначено номер рахунка фактури, який подано до митного оформлення та на підставі якого здійснювалась передплата, в митній декларації країни відправлення не зазначено ані номеру інвойсу ані номеру договору, не надано переклад митної декларації країни відправлення, вартість товару нижча вартості прямих витрат на їх виробництво, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів тощо), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем разом з митною декларацією ІМ40ДЕ UA807170/2020/035929 були подані наступні документи, зазначені в графі 44: «d0271» - пакувальний лист від 29.05.2020 р.; «0380» - інвойс OMJD20200529А від 29.05.2020 р.; «d0705» - коносамент MWSZPIV20051997FDA від 05.06.2020 р.; «d0714» - домашній коносамент MAEU910767244 від 05.06.2020 р.; «0862» - декларація про походження товару (DECLARATION OF ORIGIN) № OMJD20200529А від 29.05.2020 р.; «m1513» - заява на відкликання поданої митному органу митної декларації №4783 від 17.07.2020 р.; «m1701» - акт про проведення огляду (переогляду) товарів № UA807170/2020/035678 від 17.07.2020 р.; «2721» - залізнична накладна 41458399 від 13.07.2020 р.; «d3001» - банківські платіжні документи, що стосуються товару №№ 151, 184 від 13.03.2020 р., 28.05.2020 р.; «d3004» - рахунок-фактура про оплату транспортно-експедиційних послуг №2196 від 06.07.2020 р.; «d3007» - довідка про транспортні витрати №2196 від 06.07.2020 р.; «m4103» - доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 24.12.2019 р., №8 від 13.03.2020 р., №11.04.18/5ОД від 11.04.2018 р.; «d4104» - зовнішньоекономічний договір №0305/2019 від 03.05.2019 р.; «5509» - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «Єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №5694276 від 17.07.2020 р.; «9000» - некласифікований документ опис товару від 17.07.2020 р., 03.07.2019 р.; «d9610» - митна декларація країни відправлення №40503843 від 30.05.2020 р..

Також, позивачем разом з митною декларацією ІМ40ДЕ UA807170/2020/039702 були подані наступні документи, зазначені в графі 44: «d0271» - пакувальний лист від 18.05.2020 р.; «d0325» - проформа інвойс від 18.05.2020 р.; «0380» - інвойс JDOM20200518 від 18.05.2020 р.; «d0705» - коносамент SZNLEG2006078 від 27.06.2020 р.; «0862» - декларація про походження товару (DECLARATION OF ORIGIN) № JDOM20200518 від 18.05.2020 р.; «2721» - залізнична накладна 42197798 від 04.08.2020 р.; «d3001» - банківський платіжний документ, що стосуються товару №215 від 13.07.2020 р.; «d3004» - рахунок-фактура про оплату транспортно-експедиційних послуг №2471 від 29.07.2020 р.; «d3007» - документ про вартість перевезень №2471 від 29.07.2020 р.; «m4103» - доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 24.12.2019 р., №9 від 01.06.2020 р.; «d4104» - зовнішньоекономічний договір №0305/2019 від 03.05.2019 р.; «5509» - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «Єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №5694276 від 17.07.2020 р.; «9000» - некласифіковані документи описи товарів від 17.07.2020, 03.07.2019 р.; «d9610» - митна декларація країни відправлення №40586303 від 17.06.2020 р.

17.07.2020 року та 07.08.2020 року позивача було повідомлено відповідно до вимог ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у зв`язку з тим, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Проте, при проведенні консультації, повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки. Таким чином, відповідачем не було доведено обставин, які б давали підстави для сумнівів щодо достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

З матеріалів справи встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) в рамках укладеного зовнішньоекономічного Контракту від 03.05.2019 року №0305/2019 з Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited (продавець) було придбано промислові товари, «декоративна плівка» в асортименті, походженням з Китаю.

Додатками від 13.03.2020 р. №8 та від 01.06.2020 р. №9 був погоджений товар, кількість та сума товару.

Інвойсами від 29.05.2020 р. та від 18.05.2020 р. на умовах поставки FОВ Guangzhou (Китай), покупець частинами придбавав/вибирав товар (п.3.9 контракту).

Платіжними дорученнями від 13.03.2020 р. №151, від 28.05.2020 р. №184 та від 13.07.2020 р. №215 позивачем були сплачені грошові кошти за товар.

Вищезазначені документи також надавалися митному органу, проте, враховані не були.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення декларантом, у ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків» було замовлено експертний висновок від 27.08.2020 р. №113/123, згідно до якого ціни зазначені в інвойсах від 18.05.2020 р. та від 29.05.2020 р. відповідають цінам ринку.

Додатково на підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення декларантом, у Товарній біржі «УРТБ» було замовлено звіт про оцінку майна з висновком від 09.10.2020 р. №Б-09/10/20/05, згідно до якого ціни зазначені в інвойсах від 18.05.2020 р. та від 29.05.2020 р. відповідають цінам задекларованим декларантом.

На підтвердження відповідності (верифікації) експортних митних декларацій та інших документів на товари, країною походження яких є Китайська Народна Республіка або які імпортуються з Китайської Народної Республіки, у Українського національного комітету Міжнародної Торгової Палати позивачем було замовлено послугу відповідності документів складених Китайською Народною Республікою під час виконання укладеного контракту від 03.05.2019 р. №0305/2019 з Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited.

Український національний комітет Міжнародної Торгової Палати листом від 06.11.2020 р. №175 підтвердив дійсність Сертифікату від 23.10.2020 р. №204401А1/015282 та Сертифікату від 23.10.2020 р. №204401А1/015283 і засвідчив документи, зокрема, заяву компанії Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, експортну вантажну митну декларацію від 30.05.2020 №40503843 та експортну вантажну митну декларацію від 17.06.2020 р. №40586303, комерційний рахунок (інвойс) від 29.05.2020 р. та комерційний рахунок (інвойс) від 18.05.2020 р.

Таким чином, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення декларантом та спростував сумніви наявних ознак підробки документів, однак у позивача незалежно від його волі не було можливості належним чином та вчасно надати до відповідача вказані вище додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення декларантом, це підтверджується листом від 29.10.2020 р. Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited, який повідомив позивача, що через всесвітню поточну глобальну пандемію коронавірусної інфекції СОVID-19 документи, необхідні для пред`явлення до митниці та які пов`язані із поставкою товару в рамках укладеного Контракту від 03.05.2019 р. №0305/2019 за інвойсами від 18.05.2020 р. та від 29.05.2020 р. не можуть бути надані вчасно.

Про неможливість надання документів позивачем було повідомлено митний орган відповідним листом, про що відповідач не заперечує.

Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам встановленим ст. 53 Митного кодексу України. Відповідачем не доведено, що подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, митним органом не обґрунтовано та не доведено неможливість визначення митної вартості товару за ціною контракту.

Крім цього, відповідач у рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 р. №UA807000/2020/001296/2 здійснює коригування митної вартості за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до ст.64 МК України у якому підставою для застосування цього методу вказує, що джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація з врахуванням спрацювання ризику АСАУР за фактами митних оформлень ЄАІС: МД №UА204120/2020/37796 від 22.05.2020 р.

В свою чергу, Польською Митницею Держмитслужби на запит позивача в рамках публічної інформації була надана митна декларація від 22.05.2020 р. №UА 204120/2020/37796. У вказаній декларації зазначені наступні відомості: р.15 країна відправлення/експорту: Польща, товар№1 р.34 код країни походження ЕU, товар №2 р.34 код країни походження СN, тобто товар завозився з інших країн до Польщі, а з Польщі до України. У даному випадку поставка є не прямою, а країна Польщі є третя країна.

Стаття 64 МК України, передбачає, що митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн.

Враховуючи викладене, відповідачем при визначені вартості товарів неправомірно застосовано резервний метод у рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.07.2020 №UА807000/2020/001296/2, посилаючись на митну декларацію від 22.05.2020 р. №UА204120/2020/37796.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неповну оплату за поставлений товар, колегія суддів зазначає, що невиконання договірних відносин є підставою для стягнення заборгованості та застосування господарської відповідальності до сторони яка їх порушила, проте, на може впливати на заявлену митну вартість товару.

Щодо неспівпадіння в митній декларації відправника товару, суд враховує, що складання декларації країни відправлення №40503843 та №40503843 є виключно прерогативою продавця Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited і втручатися в її складання покупець не має права.

Довід апеляційної скарги стосовно ненадання позивачем документів на підтвердження витрат на транспортування товару колегія суддів не приймає, оскільки вказане спростовано матеріалами справи та відомостями зазначеними в митних деклараціях від 20.07.2020 р. №UА807170/2020/036217 та 05.11.2020 р. №UA807170/2020/039864 у графі №44 щодо надання, зокрема транспортного рахунку від 06.07.2020 р. та від 29.07.2020 р., а також транспортної довідки від 06.07.2020 р. та від 29.07.2020 р. по двом поставкам.

Що ж стосується договору на перевезення, то декларант у цій же графі 44 декларацій зазначив, що він є в наявності у відповідача, який був наданий раніше, зокрема договір транспортного експедирування від 11.04.2018, в тому числі декларантом надавались і додаткові угоди від 13.03.2020 та від 01.06.2020 по двом поставкам до вказаного договору.

При цьому, згідно положень ст.181 Господарського кодексу України, передбачено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що транспортний рахунок від 06.07.2020 р. та від 29.07.2020 р., а також транспортна довідка від 06.07.2020 р. та від 29.07.2020 р. є документами, які підтверджують укладення господарського договору у вказаний спосіб, а також прийняття до виконання замовлень.

Стосовно доводу апеляційної скарги щодо не зазначення в платіжному дорученні (номеру рахунка), митній декларації країни відправлення (номеру інвойсу, номеру контракту, в тому числі зазначення номеру коносаменту, який не співпадає з номером наданим до митного оформлення), колегія суддів зазначає, що певні недоліки вказаних документів не впливають на заявлену митну вартість товару, та не можуть бути підставою для її неврахування, а тому вказані твердження відповідача суд не приймає в якості належного доказу правомірності винесених спірних рішень.

Колегія суддів зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

В оскаржуваних рішеннях відповідача жодним чином не зазначено, яких саме документів недостатньо для визначення митної вартості товару, яка заявлена декларантом позивача, а також не зазначено про наявність будь-яких розбіжностей в наданих декларантом позивача в обґрунтування митної вартості вказаного товару.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постановах від 23.07.2019 р. по справі № 1140/3242/18 та від 24.07.2019 р. по справі № 809/432/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності своїх рішень, а також не довів правильності самостійного визначення митної вартості товару.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року у справі № 520/19055/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року у справі № 520/19055/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 09.09.21 р.