Справа № 640/22982/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження виплати пенсії перерахованої у розмірі 90% грошового забезпечення та невиплати йому частини пенсії (різниці) недоплаченої з 31 травня 2017 року внаслідок неправомірного застосування положень статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VІ;

- зобов`язання відповідача здійснити виплату без обмеження максимального розміру перерахованої пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі частини другої ст. 371 КАС України звернути до негайного виконання виплату частини пенсії (різниці) недоплаченої за період з 31.05.2017 однією сумою;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у відповідності до вимог статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджується протоколом про призначення пенсії за вислугу років від 14.01.2004.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2018 по справі №753/23264/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд вирішив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не обмежувати максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 , призначеної на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та виплатити частину пенсії (різницю), недоплачену за період з 31 травня 2017 року внаслідок неправомірного застосування положень частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Законів № 911-VIII, № 1774-VIII; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень. Рішення суду набрало законної сили 10.08.2018.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2018 по справі №753/23264/17 було проведено перерахунок пенсії позивача, але при цьому, зменшено розмір пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2019 р. у справі №640/20164/18 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити частину пенсії (різницю), недоплачену з 31.05.2017.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист 09.10.2019 р.

Також на виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві проведено перерахунок пенсії позивачу з 31.05.2017 р., згідно з яким визначено 90% основного розміру пенсії - 24 559, 7 грн. (від 27 288, 56 грн.) та визначено розмір пенсії до сплати - 19 101, 9 грн. з урахуванням максимального розміру.

27.11.2019 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про те, що перерахована пенсія у розмірі 90% грошового забезпечення не виплачується.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.01.2020 р. за №7343/02/Г-14608 позивача повідомлено про те, що у серпні 2019 р. на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2019 р. у справі №640/20164/18 проведено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 90% грошового забезпечення.

Розмір пенсійної виплати після виконання судового рішення визначається з врахуванням ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VІ щодо обмеження максимального розміру та становить 19 101, 99 грн., і доплата різниці на виконання вказаного рішення відсутня.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з аб. 1, 2 п. 2 р. ІІ Закону "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

З 01.01.2017 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року № 1801-VIII, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

З 01.01.2018 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено в розмірі з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 р." від 23.11.2018 р. №2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 р. № 294-IX установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Згідно з наданим перерахунком пенсії позивачу з 31.05.2017 р. визначено 90% основного розміру пенсії - 24 559, 7 грн. (від 27 288, 56 грн.), що перевищує максимальний розмір пенсії, передбачений ст. 2 Закону № 3668-VI (станом на травень 2017 р. - 13 730 грн.), проте, визначений до сплати розмір пенсії з врахуванням максимального обмеження - 19 101, 9 грн. - також перевищує цей розмір, як станом на 31.05.2017 р., так і станом на 2020р.

Тобто, визначений розмір пенсії позивача до сплати не є застосуванням обмеження, передбаченого ст. 2 Закону № 3668-VI, оскільки пенсія позивачу призначена до набрання ним чинності, і при застосуванні вказаного обмеження розмір пенсії позивача був би менший.

За таких обставин (враховуючи відсутність будь-яких інших розрахунків) суд дійшов висновку, що розмір пенсії позивача визначено з врахуванням обмеження, передбаченого аб. 2 п. 2 р. ІІ Закону "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI, згідно з яким розмір пенсії хоча і не зменшується, проте нараховується без здійснення будь-яких перерахунків та індексації до того моменту, поки їх розмір не буде меншим, ніж встановлені Законом обмеження.

Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії були чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року по справі № 580/234/19.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк