Справа № 610/2550/21
Суддя: Купін В. В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ Іменем України
м. Балаклія 06 вересня 2021 рокуСправа № 610/2550/21 2-а/610/40/2021

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя Купін В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія Харківської області за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

10.08.2021 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, у якому позивач просить визнати протиправними дії поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області сержанта поліції Харченко А.І. щодо притягнення 30.07.2021 його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову серії ДП18 № 617932 від 30.07.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 340,00 грн за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною, а накладення адміністративного стягнення необґрунтованим із наступних підстав. 30.07.2021 він рухався на автомобілі RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Т1306, 20 км, в межах населеного пункту Смолянінове, проте зазначене правопорушення не вчиняв. Зазначив, що на місці його зупинки був відсутній дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень ПДР», тому вважає, що доводи інспектора ґрунтуються на припущеннях. Поліцейський, розглянувши справу на місці зупинки, не надала позивачу можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Окрім того, позивач зазначив, що використання приладу TruCam, для фіксації швидкості автомобіля з руки (рук) приводить до вібрації приладу та може дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким він керував.

Ухвалою судді від 12.08.2021 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, засобом електронного зв`язку подав до суду відзив на позовну заяву, який містить клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис із події, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 617932 від 30.07.2021, винесеної поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Харченко А.І., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

У відповідності до ст.222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п.10 розд.15 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, вимоги Інструкції поліцейським дотримані не були, а саме посада, звання, прізвище, ім`я та по батькові поліцейського; місце проживання (перебування), місце роботи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, записані не друкованими літерами.

Складена постанова містить посилання на те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по трасі Т1306, 20 км, в межах населеного пункту Смолянінове зі швидкістю 73 км/год при дозволеній швидкості 50 км/ч. Швидкість зафіксовано за допомогою вимірювального приладу TruCam ІІ ТС008391, похибка - 2км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В оскаржуваній постанові серії ДП18 № 617932 від 30.07.2021 наявні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому викладені обґрунтовані пояснення щодо правомірності його дій та застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ ТС008391, який призначений для вимірювання швидкості в ручному або в автоматичному режимах. На підтвердження правомірного використання зазначеного приладу відповідачем надано копію сертифікату відповідності затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 23.12.2020 № UA.TR.001 22 054-20. Також на підтвердження відповідності та захищеності результатів вимірювання швидкості приладом TruCam ІІ, виробництва Laser Technology Inc, відповідачем надано суду копію експертного висновку № 04/05/02/-3560 від 24.12.2020, виданого Державною службою Спеціального зв`язку та захисту інформації України, який підтверджує відповідність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES вимогам ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 із забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідачем надано DVD-R диск із відеозаписом події від 30.07.2021.

Із вказаних матеріалів фото- та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , по трасі Т1306, 20 км, в межах населеного пункту Смолянінове, рухався зі швидкістю 73 км/год., швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCam ІІ ТС008391/

У відповідності до положення ст.40 Закону № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Ураховуючи вищевикладені положення ст.40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 названого Закону.

Законодавством не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст.40 Закону № 580-VIII, а лист директора ПП «ДІРЕКТОН» Всеукраїнського державного науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 21.12.2020 за вих. № 28-10/139 щодо надання роз`яснення про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

У відповідності до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням тієї обставини, що суду відповідачем не надано будь-яких доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM ІІ, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, суд не вбачає підстав для задоволення вимог, викладених у відзиві на позовну заяву.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про неправомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, тому її необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Розподіл судових витрат по справі здійснити відповідно до ст.139 КАС України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.19 Конституції України, ч.1 ст.122 КУпАП, стст.6, 8, 9, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області сержанта поліції Харченко А.І. серії ДП18 № 617932 від 30.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за постановою серії ДП18 № 617932 від 30.06.2021 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 93100 Луганська область м.Лисичанськ вул.Штейгерська, б.8

Суддя