Справа № 200/9336/21
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 вересня 2021 р. Справа №200/9336/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

02 серпня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом уточнення позовних вимог відповідно доводів позовної заяви з визначенням року виплати спірної допомоги щодо якої заявлено позовні вимоги.

18 серпня 2021 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач збільшивши позовні вимоги виклав їх в наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

До уточненого адміністративного позову позивачем додано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, яке вмотивоване тим, що позивач про порушення свого права на отримання спірної допомоги за 2020 рік з засобів масової інформації та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018.

Позивач вказує на те, що не має юридичної освіти та компетентні органи його не інформували, що розмір виплаченої йому допомоги не відповідає вимогам законодавства.

Також позивач вказує на те, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, яким строки встановлені ст. 122 КАС України продовжуються на строк дії карантину.

З огляду на те, що станом на дату звернення позивача з адміністративним позовом до суду загальнонаціональний карантин триває, позивач вважає, що строк звернення до суду з позовною заявою ним не порушено.

З 16 серпня 2021 року по 03 вересня 2021 року суддя перебував в щорічній черговій відпустці.

Дослідивши вказане клопотання суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно висновків Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, згідно яких для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши зміст позовної заяви, суд встановив, що спірні правовідносини виникли з приводу, у тому числі, ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно до ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту особи», які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тож, позивач мав право звернутися за разовою грошовою допомогою до 5 травня 2020 року та отримати її до 30 вересня 2020 року.

Таким чином, 30 вересня 2020 року - це встановлена законом кінцева дата, до якої могла бути здійснена виплата вказаної допомоги за 2020 рік, та до якої позивач міг очікувати на остаточну виплату цієї допомоги, тому перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом з позовними вимогами в частині стягнення спірної грошової допомоги за 2020 рік обраховується з 01.10.2020 року.

Тобто, встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний термін для позовних вимог в цій частині сплинув 31.03.2021 року.

Така правова позиція суду кореспондує висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Щодо доводів, якими позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Тож, пропущення строку звернення з адміністративним позовом до суду через незнання позивачем чинного законодавства не є поважною причиною такого пропуску.

Аналогічна правова позиція викладена, в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021 року по справі № 440/1282/21.

Згідно висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 21 травня 2021 року по справі № 160/8296/20, відповідно до п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Тобто, з цієї підстави строк на звернення до суду може бути поновлений за активних дій учасника справи - подання заяви, в якій слід підтвердити наявність обставин, що неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Обставина дії в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) сама по собі не є безмовною підставою для поновлення процесуального строку.

Крім того, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 18 червня 2020 року 731-IX, що набрав законної сили 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчились 06 серпня 2020 року.

В постанові від 18.01.2021 року по справі № 280/4269/18 Верховний Суд акцентує увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дослідивши вказані доводи заяви суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Той факт, що позивач про порушення своїх прав дізнався зі ЗМІ та дата отримання такої інформації не підтверджені відповідними доказами.

Тож, позивач не надав належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом в частині позовних вимог відносно спірної допомоги за 2020 рік.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України у разі не усунення у визначений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху або яку підписано особою, яка не має права її підписувати, позовна заява буде повернута заявникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що публічно-правовий спір стосується захисту соціальних прав позивача, суд дійшов висновку про можливість подовження строку на усунення недоліків в межах строків, визначених ст. 169 КАС України, надавши позивачу 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 161, 169, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше десяти днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску з інших підстав, ніж зазначені в заяві від 12.08.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко