Справа № 598/1211/21
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1211/21
провадження № 2-а/598/20/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В. розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА 535138 від 30 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА 535138 від 30 грудня 2020 року. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що після звернення до Збаразького міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) їй стало відомо, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді 170 грн. штрафу в дохід держави за те, що він о 12 годині 40 хвилин 30 грудня 2020 року в смт.Вишнівець по вул.Шевченка здійснював торгівлю без маски індивідуального захисту (респіратора), в тому числі виготовленого власноруч, чим порушив вимоги постанови КМУ №641. З даною постановою вона незгідна, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно та без будь-яких обґрунтованих підстав, що унеможливило давати будь-які покази та докази по справі з її сторони, як піклувальника ОСОБА_1 , та було порушено його право на отримання правової допомоги у зв`язку із тим, що останній є інвалідом першої групи з дитинства, є психічно хворим та потребує стороннього догляду, а тому через свій стан здоров`я він не міг зрозуміти, що його притягнуто до адміністративної відповідальності. В зв`язку з чим позивач вважає, що дії поліцейського Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Мороза В.С. по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправними, а вищевказана постанова підлягає скасуванню, як незаконна.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2021 року відкрито провадження по даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) в судове засідання сторін. Крім того, відповідачу у справі було надано п`ятнадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подачі відзиву на позовну заяву.

10 серпня 2021 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, в якому він просить в задоволенні позову відмовити, оскільки ОСОБА_1 порушив норми карантину та ч.2 ст.44-3 КУпАП, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотримані закону, а відповідно, позов до задоволення не підлягає.

Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови поліцейського Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Мороза В.С. серії ГАА №535138 від 30 грудня 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови « 30 грудня 2020 року о 12 годині 40 хвилин в смт.Вишнівець по вул.Шевченка ОСОБА_1 , здійснював торгівлю без маски індивідуального захисту (респіратора), в тому числі, виготовлених власноруч, чим порушив постанову КМУ 641» (а.с.3).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про такі адміністративні правопорушення: про порушення частини 2 статті 44-3 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, частиною 2 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою, тому працівник поліції складаючи постанову серії ГАА №535138 від 30 грудня 2020 року повинен був вказати, яку саме норму нормативно-правового акту порушив ОСОБА_1 , з викладенням пункту, частини та статті відповідного нормативного акту, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Проте, цих вимог закону при складанні постанови не дотримано та не зазначено посилання на діючий конкретний пункт (підпункт) постанови КМУ, який було порушено, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, оскільки в постанову КМУ № 641 неодноразово вносились зміни.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0814965, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої групи, підгрупи Б довічно. Причина інвалідності інвалід з дитинства. За висновками про умови та характер праці - потребує стороннього догляду (а.с.8).

Згідно рішення виконавчого комітету Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області від 29 жовтня 2004 року №380 вирішено призначити ОСОБА_2 , 1951 року народження, піклувальником над її психічно хворим сином ОСОБА_1 , 1972 року народження, інвалідом дитинства першої групи (а.с.9).

Судом встановлено, що вказані обставини під час винесення постанови поліцейським не були враховані.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також свідками та іншими документами та доказами.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Приписами ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем правил щодо карантину людей, а саме перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, суперечності щодо доведеності правопорушення, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, обставини і характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є інвалідом 1 групи підгрупи Б з дитинства довічно, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову серії ГАА №535138 від 30 грудня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Оскільки позивач, як особа з інвалідністю 1 групи, звільнений від сплати судового збору, враховуючи ч. 1 ст. 139 КАС України та правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь держави в розмірі 454,00 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 139, 242-247, 251, 257, 262, 286, 293 КАС України, ч.2 ст.44-3, ст.ст. 33, 247, 251, 268, 289, 293 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження вул.Валова, 11, м.Тернопіль, код ЄДРПОУ - 40108720) про скасування по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА 535138 від 30.12.2020 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАА №535138 від 30 грудня 2020 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Дане рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06 вересня 2021 року.

СУДДЯ: ГУДИМА І.В.