Справа № 708/640/21
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/640/21
Номер провадження № 2-а/708/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ВПД № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що постанова серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП є незаконною, оскільки була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, формальним підходом до її винесення, що призвело до невідповідності висновків фактичним обставинам справи.

Так, оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, тобто за завідомо неправдивий виклик поліції. В даній постанові зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак посилання на медичний висновок, що підтверджував би перебування його в стані алкогольного сп`яніння, у постанові відсутні. Він здійснював виклик на лінію "102" у зв`язку з виявленням відсутності власних грошових коштів в сумі 2000 грн., які він перед цим зняв з банківської картки у банкоматі АТ КБ "Приватбанк". Він повідомив поліцію про те, що вказані кошти могли викрасти у нього особи ромської національності, які, побачивши патрульний автомобіль, втекли та викинули банківську карту біля лавки. В той же час, працівники поліції відмовились встановлювати всі обставини та фіксувати кримінальне правопорушення. Натомість працівники поліції склали відносно нього постанову по ст. 183 КУпАП.

Позивач вказує на те, що під час складання постанови від 12.06.2021 року йому не були роз`ясненні права, не було опитано свідків, копію постанови йому не було вручено під підпис. Будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не надано. Тому просить постанову серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП визнати протиправною (незаконною) та скасувати, а провадження у справі закрити.

Сторони в судове засідання не викликалися.

27.07.2021 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечив, з огляду на те, позовна вимога про скасування постанови не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень, під час винесення постанови про притягнення позивача до адмінвідповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2021 року поліцейським СРПП ВПД № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 137305, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Згідно з даною постановою ОСОБА_1 12.06.2021 року о 01:47 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спец. лінію "102" та повідомив про підозрілих осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння біля кафе-бару "Шинок" та в подальшому цього ж дня о 03:17 год. здійснив повторний виклик, повідомивши про втрату грошових коштів та особистих речей, хоча такого факту насправді не було.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення громадського порядку, зокрема заст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положення ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст.72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В ст. 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за завідомо неправдивий виклик поліції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

В ст.10 КУпАП зазначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За приписами ст.ст. 1,2 Закону України «Про Національну поліцію України» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про Національну поліцію України» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно оскаржуваної постанови від 12.06.2021 року серії ГАВ № 137305 ОСОБА_1 12.06.2021 року о 01:47 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спец. лінію "102" та повідомив про підозрілих осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння біля кафе-бару "Шинок" та в подальшому цього ж дня о 03:17 год. здійснив повторний виклик, повідомивши про втрату грошових коштів та особистих речей, хоча такого факту насправді не було.

Разом з тим, позивач в позовній заяві зазначав, що зателефонував на лінію «102» у зв`язку зі зникненням грошових коштів, які знято у банкоматі, а тому він (позивач), телефонуючи до поліції, розраховував на те, що працівники поліції допоможуть у вирішенні зазначеної ситуацій у правовому полі.

Такі дії не можна кваліфікувати як завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідачами не подано належних та допустимих доказів на спростування таких доводів позивача та на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 183 КУпАП, тобто за вчинення завідомо неправдивого виклику поліції.

В матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували наявності у позивача прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 183 КУпАП.

Всупереч вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП в постанові серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року не наведені обставини та не зазначено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Щодо долученого до відзиву на позов відеозапису, то у оскаржуваній постанові немає посилань про те, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення фіксувалося будь-яким технічним засобом, а також у постанові не зазначено, яким саме технічним засобом відбувалося фіксування правопорушення. Крім цього, даний відеозапис не фіксує факту завідомо неправдивого виклику.

За таких обставин з урахуванням приписів ч.1 ст.74 КАС України суд приходить до висновку, що надані відповідачем відеозаписи є недопустимими доказами і не бере їх до уваги.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Доказів, перелічених у ст. 251 КУпАП, які беззаперечно підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суду не надано.

Відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, останніми до суду не надано.

Таким чином, оскаржувана постанова серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, постанову серія ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року, винесену поліцейським СРПП ВПД № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ч.1 ст.139 КАС України та правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь держави в розмірі 454,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 183, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 137305 від 12.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко