Справа № 200/5923/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. Справа№200/5923/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 63 від 21.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 14.04.2021 року із зарахуванням: періодів з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року та з 20.12.1990 року по 17.12.1992 року до його спеціального (пільгового стажу), який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; періодів з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року до його страхового (загального) стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.04.2021 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням № 63 від 21.04.2021 року відповідач відмовив йому в призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу 25 років в підземних умовах. Згідно спірного рішення через не надання довідки, яка уточнює пільговий характер роботи, відповідач не зарахував до його пільгового стажу період роботи з 27.10.1994 року по 26.02.1996 року. Зазначає, що факт його роботи в умовах зайнятості повний робочий день в шахті за спірний період з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року підтверджується належним чином оформленими записами його трудової книжки.

Крім того, згідно додатку до спірного рішення відповідач не зарахував до його пільгового стажу період строкової військової служби з 20.12.1990 року по 17.12.1992 року. Вважає такі дії протиправними, оскільки за зазначеним періодом слідувала його пільгова підземна робота, яку відповідач вже зарахував до пільгового стажу.

Згідно спірного рішення відповідач також не зарахував до його страхового стажу періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року через відсутність даних про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Вважає, що несвоєчасна сплата роботодавцем загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати його право на пенсійне забезпечення. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

02.07.2021 року через відділ діловодства та документообігу суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначило, що 14.04.2021 року позивач звертався до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Під час розгляду пакету документів, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 14.04.2021 року, було встановлено відсутність довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи за період з 27.10.1994 року по 26.02.1996 року, отже цей період не зараховано до пільгового стажу позивача. Крім того, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Також, до пільгового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби з 20.12.1990 року по 17.12.1992 року. З наданої позивачем копії трудової книжки та військового квитка не вбачається виконання умов, передбачених абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ. Належним чином підтверджений пільговий стаж позивача на день звернення із заявою про призначення пенсії склав 24 роки 01 місяць 14 днів. На підставі спірного рішення позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

У зв`язку з відсутністю у ГУ ПФУ у Донецькій області статусу відповідача по справі даний відзив не може вважатися заявою сторони по суті справи.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в строк - 5 днів з дня отримання ухвали надати суду документи, на підставі яких до нього перейшли функції відповідача у справі саме з 01.06.2021 року.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну відповідача у справі №200/5923/21.

Справу розглянуто у розумний строк після виходу судді з відпустки.

Дослідивши подані позивачем докази, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 09.04.1996 року.

Відповідач - Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є територіальним органом Пенсійного фонду України, який у спірних відносинах здійснює владні управлінські функції, що передбачені розділом VI Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N1058-IV (далі - Закон №1058), п.п. 7, 8 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2.

Судом встановлено, що 14.04.2021 року позивач звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058.

Рішенням відповідача від 21.04.2021 року № 63 позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу на підземних роботах - 25 років. Рішення обґрунтовано тим, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. До пільгового стажу не зараховано також період з 27.10.1994 року по 26.02.1996 року, оскільки не надано довідку, уточнюючу пільговий характер роботи.

Не погодившись із даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом №1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Відповідно до статті 1 цього закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.3 ст. 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 01.11.1993 року щодо спірного періоду з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року наявні такі записи:

- 27.10.1994 року прийнятий гірничим робітником підземним ІІІ розряду на дільницю № 2 з повним робочим днем в шахті на Виробничому об`єднані "Селидіввугілля";

- 21.11.1995 року переведений учнем гірничого робітника очисного забою.

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, підтверджують характер роботи позивача у період з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року, що надає право включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд також звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку № 637 підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Разом з цим, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, не надав оцінки відомостям, наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року на Виробничому об`єднані "Селидіввугілля".

Стосовно не зарахування відповідачем до страхового стажу роботи позивача періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року, у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 01.11.1993 року щодо спірних періодів містяться відповідні записи, зокрема, про дату прийняття та звільнення з відповідної посади; про накази про прийняття на посаду та звільнення з посади; вказані періоди роботи завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працював позивач.

Відповідно до ст.1 Закону № 1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ДП "Селидіввугілля", яке не здійснило нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання ДП "Селидіввугілля" обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціального захисту та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року на ДП "Селидіввугілля".

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового стажу періоди служби в армії з 20.12.1990 року по 17.12.1992 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач саме з 20.12.1990 року по 21.12.1992 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах України.

Дана обставина підтверджується наданими копіями трудової книжки та військового квитка.

Як вбачається з розрахунку стажу позивача (Форми РС-розр), до пільгового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Тому до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

На період проходження позивачем військової служби діяло "Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі по тексту - Положення).

Пунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного вище Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Безпосередньо після періоду військової служби позивач працював на посаді учня гірничого робітника підземного на шахті ім. Д.С.Коротченко, що підтверджено відповідними записами в трудовій книжці.

Тому період служби позивача в Збройних Силах України з 20.12.1990 року по 21.12.1992 року може бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, суд не досліджував у повній мірі, чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення йому пільгової пенсії. Тому суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, згідно з якими спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового та страхового стажу позивача.

З метою повного захисту порушеного права позивача, суд прийшов до висновку, що підлягає:

- визнанню протиправним та скасуванню рішення відповідача від 21.04.2021 року № 63 про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язанню відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.04.2021 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до страхового стажу періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року на ДП "Селидіввугілля"; до пільгового стажу період строкової військової служби в Збройних Силах України з 20.12.1990 року по 21.12.1992 року; період роботи з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року на Виробничому об`єднані "Селидіввугілля".

Зважаючи на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., який повинен бути стягнутий за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.04.2021 року № 63 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 14.04.2021 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до страхового стажу періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2018 року по 04.04.2021 року на ДП "Селидіввугілля"; до пільгового стажу період строкової військової служби в Збройних Силах України з 20.12.1990 року по 21.12.1992 року; період роботи з 27.10.1994 року по 21.11.1995 року на Виробничому об`єднані "Селидіввугілля".

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.