Справа № 160/10051/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -
23.06.2021 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування суми недоїмки єдиного соціального внеску ОСОБА_1 у розмірі 5 293, 88 грн.;
- скасувати вимогу № Ф-278090-55 від 12.08.2019 винесену Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 5 293,88 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вимога про сплату боргу є протиправною, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач звільнена від сплати єдиного внеску як особа з інвалідністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду, 09.07.2021 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі яку отримано відповідачем 05.08.2021.
27.08.2021 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-278090-55 від 12.08.2019 є правомірним, а підстави для її скасування відсутні.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.
Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку ЛКК № 917 від 15.06.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має другу групу інвалідності від загального захворювання з 2012 року.
Так, само, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 141647 від 20.04.2021 ОСОБА_1 має другу групу інвалідності.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.08.2019 № Ф-278090-55, відповідно до якої позивачу визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 5 293,88 грн.
Вважаючи вказану вимогу протиправною, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).
Відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Виходячи із зазначених правових норм, право не сплачувати єдиний внесок поширюється на фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є пенсіонерами за віком або інвалідами, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.
Суд звертає увагу на те, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з 2012 року.
20.03.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 805/2195/17-а висловив позицію про те, що відповідно до ч. 4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Верховний Суд також наголосив, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе за наявності двох умов: по-перше, необхідно мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.
Враховуючи статус позивача, як особи з інвалідністю ІІ групи позивач може бути платником єдиного внеску виключно за умови його добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач не укладала.
При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що нарахована сума єдиного внеску по спірній вимозі № Ф-278090-55 від 12.08.2019 виникла внаслідок подання ОСОБА_1 03.02.2016 звіту за 2015 рік, яким самостійно було нараховано суму єдиного внеску до сплати (5 293,88 грн.), оскільки, по-перше, відповідачем не доведено факт подання ОСОБА_1 такого звіту, по-друге, навіть помилкове подання такого звіту, в жодному разі не може стати підставою для нарахування сум єдиного внеску без укладення позивачем договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, суд вважає, що сформована Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-278090-55 від 12.08.2019 є протиправною та, як наслідок, підлягає скасуванню.
Вимога позивача про визнання протиправними дій щодо нарахування Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сум єдиного внеску задоволенню не підлягає з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме вимога про сплату боргу (недоїмки), як рішення суб`єкта владних повноважень, правова оцінка якій надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов`язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати вимогу № Ф-278090-55 від 12.08.2019 винесену Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 5 293,88 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 07.09.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко