Справа № 420/6111/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Аріапур Н.А.

за участі сторін:

представник позивача Гудков С.О. (адвокат, за ордером)

представник відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ до Одеської митниці Держмитслужби, у якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби № UA500110/2021/00028;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.2020 між ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» (Україна) та WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO, LTD (Китай) укладено контакт ТМ202004 на поставку товару. Відповідно до п.1.1 контракту, Продавець (WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO, LTD) продає, а Покупець (ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ») купує товар в асортименті, за цінами та в кількості, зазначеній в рахунках-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною даного Договору.

На виконання умов контракту WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO, LTD продало ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» на підставі інвойсу (рахунку-фактури) №19122601 від 30.09.2020 товар, а саме зварювальні маски, полікарбонатне скло, частини для зварювальних апаратів. ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» розрахувалося за вищезазначений товар 28.01.2021.

З метою здійснення митного оформлення товару, 09.02.2021 до ВМО №4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби директором ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» Токовим О.С. була підготовлена та подана митна декларація типу «ІМ4ОДЕ» №UА500110/2021/003076. До митниці разом із декларацією подано контакт, інвойс, платіжне доручення, пакувальний лист, коносамент, договір від 26.10.2020, рахунок, наряд, висновки, технічна документація.

Як зазначає позивач, після отримання вищевказаного переліку документів відповідачем надіслано декларанту повідомлення, у якому повідомлялося про отримання митним органом згідно листа Служби Безпеки України від 10.02.2021 №65/4-887 оригіналу експортної декларації №03928749, відповідно до якої вартість заявленого товару становила 10509 доларів США.

На вказане повідомлення ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» подано відповідь з проханням завершити митне оформлення.

Однак, відповідачем, всупереч доводів та обґрунтувань декларанта, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та 25.02.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA500110/2021/000020/1, яким за резервним методом скориговано вартість у сторону збільшення по першому товару (маска зварника) та по другому товару (захисне скло для маски зварника) на підставі експортної декларації, наданої СБУ, та встановлено, що митна вартість товару №1 - 28,1873 дол. США/шт., товару №2 19,8661 дол. США/кг.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, позивач стверджує, що під час митного оформлення надано усі необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, тому у відповідача відсутні підстави для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, що свідчить про протиправність оскарженого рішення.

У наданих до митного органу документах відсутні розбіжності щодо складових митної вартості товарів, тому відсутні підстави для коригування митної вартості задекларованих товарів.

Так, щодо підстав здійснення відповідачем коригування митної вартості позивач пояснює, таке.

Щодо посилання відповідача на не надання декларантом довідки про витрати на транспортування, позивач зазначив, що до митниці було надано транспортні документи, в тому числі: договір транспортно-експедиторського обслуговування №026/10-20 від 26.10.2020, рахунок на оплату №5251 від 03.02.2021, наряд №16409 від 04.02.2021, довідку про транспортні витрати від 03.02.2021 №0302/М.

Позивач посилається на те, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, чому надані позивачем документи відносно витрат на транспортно-експедиторські послуги були не прийняті до уваги.

Позивач вважає, що оскільки у Митному кодексі України не визначено види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому, на переконання позивача, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо посилання відповідача на не надання декларантом для підтвердження митної вартості декларації країни відправлення, позивач зазначив, що експортна декларація ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» надана не була постачальником, про що було повідомлено митницю листом від 25.02.2021.

Позивач вважає, що лист ГУБКОЗ СБУ в Одеській області №65/4-881 від 10.02.2021 та додана до нього, нібито, оригінальна експортна декларація країни відправлення не можуть бути використані контролюючим органом як докази недостовірності поданих для митного оформлення імпортних товарів документів. Посадовими особами не зазначено у зв`язку з чим документам, які були надані ГУБКОЗ СБУ в Одеській області надана перевага над документами, наданими під час митного оформлення за митною декларацією.

Позивач посилається на відсутність інформації про спосіб отримання ГУБКОЗ СБУ в Одеській області «експортної декларації країни відправлення», зокрема оригінальної. При цьому, Одеська митниця Держмитслужби, не перевіривши належність отриманих документів, вважала беззаперечним доказом отриману від ГУБКОЗ СБУ в Одеській області інформацію.

Як вважає позивач, рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем виключно на підставі інформації ГУБКОЗ СБУ в Одеській області, без врахування наданих декларантом документів, чим проявлено упереджене ставлення до позивача.

З наведених підстав позивач стверджує про необґрунтованість рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості імпортованого товару та картки відмови.

Процесуальний рух справи

Позовна заява подана за допомогою системи Електронний суд 14 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року адміністративний позов було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України (не сплата судового збору).

23 квітня 2021 року позивачем через канцелярію суду на виконання ухвали про залишення позову без руху подано заяву, до якої додано квитанцію про сплату судового збору №29818 від 13 квітня 2021 року у розмірі 2270, 00 грн.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року.

29 квітня 2021 року позивачем через канцелярію суду засобами електронного зв`язку подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої заявлено додаткову вимогу про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби № UA500110/2021/00028.

Проте, разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог позивачем не подано документ про сплату судового збору за додатково заявлену вимогу немайнового характеру.

Ухвалою суду від 15 червня 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ про збільшення позовних вимог у справі №420/6111/21 залишено без руху.

17 червня 2021 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову, до якої додана квитанція №42120 від 17 червня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 2270, 00 грн.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ про збільшення позовних вимог у справі №420/6111/21.

У підготовчому засіданні 06 липня 2021 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено шістдесятидений строк проведення підготовчого провадження у справі №420/6111/21 на тридцять днів.

Ухвалою від 27 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція відповідача

06 липня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатковими письмовими доказами (а.с. 116-169).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначає відповідач у відзиві, декларантом ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ до митного оформлення було заявлено товар «маска зварювальника…» та «захисне скло для маски зварювальника». Митна вартість товару заявлена за ціною договору товару, який імпортується.

Однак, як зазначає відповідач, у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а також вони не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, про що повідомлено декларанту.

Так, відповідач зазначає, що декларантом не надано довідку про витрати на транспортування, а також для підтвердження митної вартості декларантом не надана декларація країни правлення.

Відповідач посилається на отримання листа ГУБКОЗ СБУ в Одеській області №65/4-881 від 10.02.2021, з якого отримано інформацію про те, що товари задекларовані в МД містять неправдиві дані відносно номенклатури, характеристик та вартості товарів, а саме митна вартість заявлена декларантом у розмірі 2544,32 доларів США, натомість за даними оригінальної експортної декларації країни відправлення, отриманої ГУБКОЗ СБУ в Одеській області, №03928749, митна вартість становила 10509 доларів США, різниця складає 7964,68 дол. США.

Опрацювавши подану МД та товаросупровідні документи до неї та надану експортну декларацію країни відправлення, яка надійшла з листом ГУБКОЗ СБУ в Одеській області на адресу Одеської митниці Держмитслужби, відповідачем встановлено невідповідності щодо вартості першого та другого товару, що могло вплинути на розрахунок митних платежів та перерахувань до Державного бюджету.

З урахуванням викладеного, як зазначає відповідач, Одеською митницею Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил від 16.02.2021 року №0159/500021 відносно директора ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані всі витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

05 липня 2021 року позивачем через канцелярію суду засобами електронного зв`язку подано заяву про розподіл судових витрат (а.с. 170-175).

12 серпня 2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року по справі №521/4361/21.

Інші заяви по суті справи та/або клопотання учасниками справи не надавались.

Під час судового розгляду по суті представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та вступному слові підстав.

У судове засідання, призначене на 25 серпня 2021 року, представник відповідача не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно; причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ, , місцезнаходження: Україна, 65000, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ БОЛГАРСЬКА, будинок 80-А, зареєстроване в якості юридичної особи 02.07.2020 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 0074573.

Основний вид діяльності підприємства: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

30 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО МЕТАЛ» (Україна) (Покупець) та WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO., LTD (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контакт ТМ202004, відповідно до умов якого Продавець, а Покупець купує товар в асортименті, за цінами та в кількості, зазначеній в рахунках-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною даного Договору. Ціни вказані у доларах США. Валюта Договору і платежу - долар США (а.с. 21-22).

Ціна товару обговорюється у рахунках-фактурах (інвойс) і може змінюватись в конкретній поставці (п. 2.2 Контракту).

Умови поставки FOB Qingdao, Китай (Інкотермс 2020). В інших випадках умови поставки можуть зазначатись в рахунках-фактурах (інвойсах) (п. 3.1 Контракту).

Товар повинен супроводжуватись рахунком-фактурою (інвойс) (п. 4.2 Контракту).

Підставою для платежу є справжній Контракт та рахунок-фактура (п. 7.2 Контракту).

Умови оплати: 100 % передплата., або умови оплати можуть зазначатися в рахунках-фактурах (інвойс) (п. 7.3 Контракту).

Контракт діє до 31 грудня 2021 року (п. 8.1 Контракту).

Підписання Контракту проводиться шляхом передачі примірників факсимільним зв`язком (п. 8.4 Контракту).

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент - WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO., LTD (Китай) поставило Позивачу партію товару: маска зварника RНІNО ШТУРМОВИК Раnоrаmіс RН-М900; захисне скло для маски зварника;

09 лютого 2021 року ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ з метою митного оформлення імпортованого товару подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA500110/2021/003076, згідно якої митна вартість товару була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing list) №19122601-PL від 30.09.2020;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №19122601 від 30.09.2020;

Коносамент (Bill of lading) № MRFB20121962В від 16.12.2020;

Банківський платіжний документ, що стосується товару, №16 від 28.01.2021;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5251 від 03.02.2021 року;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №0302/М від 03.02.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № ТМ202004 від 30.08.2020;

Договір (контракт) про перевезення №026/10-20 від 26.10.2020;

Висновок СЕЕ №12.2- 18-3/23174 від 08.10.2020;

Висновок СЕЕ 602- 123-20-3/3982 20.09.2018 від 20.09.2020.

Надання позивачем усіх вищевказаних документів до митного оформлення, не заперечується сторонами, та підтверджується карткою відмови (а.с. 84, 163).

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що подані у поданих документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зокрема, наведено наступні розбіжності:

1) декларантом не надано довідку про витрати на транспортування. Відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування Декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

2) для підтвердження митної вартості декларантом не надана декларація країни відправлення. Митним органом згідно листа Служби Безпеки України від 10.02.2021 №65/4-887 отримано оригінал експортної декларації №03928749, відповідно до якої вартість заявленого товару становила 10509 доларів США. Складено протокол про ПМП від 16.02.2021 №0159/50000/21.

З огляду на вищевказані розбіжності, відсутність усіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товару, декларанту, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, було запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини);

4) копію митної декларації країни відправлення.

Про вищевказані розбіжності та встановлення строку для подання додаткових документів декларанту повідомлено електронним листом (а.с. 166).

У відповідь на вказане повідомлення, директор ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ супровідним листом від 25 лютого 2021 року вих. №2502-1 надав до митного органу: Платіжні доручення №16 від 28.01.2021, що були здійсненні за контрактом ТМ202004 від 30.08.2020, за рахунком фактурою 19122601 від. 30.09.2020; 2) Прайс Лист б/н від 3.09.2020.

Декларант пояснив, що Висновок щодо якісно цінових характеристик не було зроблено, так як не було потреби раніше; Експортна декларація постачальником не була представлена.

Також у листі декларант просив продовжити митне оформлення, оскільки ТОВ «Техно Метал» надало всі можливі документи для завершення митного оформлення (а.с.165).

25 лютого 2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 40, 160).

Також відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2021/00028 (а.с. 84, 163).

Отже, ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, - за ціною договору.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК АСМО Інспектор ЄАІС Держмитслужби. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз документів що рівня митної вартості: Товар №1 Маска зварника-28,1873 дол. США/шт.; Товар №2 Захисне скло для маски зварника-19,8661 дол. США/кг.

Враховуючи вищезазначене, митну вартість товарів №1,2 скориговано.

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Натомість, відповідач вважає обґрунтованим здійснене ним коригуванням митної вартості товару та обрання резервного методу визначення митної вартості, внаслідок розбіжностей у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, та неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту) - Зовнішньоекономічний договір (контракт) №ТМ202004 від 30.08.2020 року.

Як вже було зазначено, 30 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО МЕТАЛ» (Україна) (Покупець) та WUHAN WELHEL PHOTOELECTRIC CO., LTD (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контакт ТМ202004 на поставку товару, відповідно до умов якого Продавець, а Покупець купує товар в асортименті, за цінами та в кількості, зазначеній в рахунках-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною даного Договору. Ціни вказані у доларах США. Валюта Договору і платежу - долар США (а.с. 21-22).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах, а також отримання листа ГУБКОЗ СБУ в Одеській області №65/4-881 від 10.02.2021, з якого встановлено, що товари задекларовані в МД містять неправдиві дані відносно номенклатури, характеристик та вартості товарів, а саме митна вартість заявлена декларантом у розмірі 2544,32 доларів США, натомість за даними оригінальної експортної декларації країни відправлення, отриманої ГУБКОЗ СБУ в Одеській області, №03928749, митна вартість становила 10509 доларів США, різниця складає 7964,68 дол. США.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини);

4) копію митної декларації країни відправлення.

Як встановлено, та не заперечується сторонами до митного оформлення разом з поданою митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом було подано інвойс від 30.09.2020 року №19122601, пакувальний лист від 30.09.2020 №19122601 - РІ, коносамент №МКЕВ20121962В від 16.12.2020 року, контракт від 30.08.2020 року ТМ202004, висновки ДСЕЕ, платіжне доручення в іноземній валюті №16 від 28.01.2021 року, договір №026/10-20 від 26.10.2020 року, рахунок на оплату №5251 від 03.02.2021 року, довідка про транспортні витрати від 03.02.2021 року, наряд, технічна документація, акт зважування контейнеру від 08.02.2021 року №129425, лист за вих 1602-1 від 16.02.2021 року, декларація про відповідність, лист за вих 2502-1 від 25.02.2021 року.

Супровідним листом від 25 лютого 2021 року вих. №2502-1 директор ТОВ ТЕХНО МЕТАЛ надав до митного органу: Платіжні доручення №16 від 28.01.2021, що були здійсненні за контрактом ТМ202004 від 30.08.2020, за рахунком фактурою 19122601 від. 30.09.2020; 2) Прайс Лист б/н від 3.09.2020.

Декларант пояснив, що Висновок щодо якісно цінових характеристик не було зроблено, так як не було потреби раніше; Експортна декларація постачальником не була представлена.

Однак, відповідач не врахував вказані пояснення, оскільки встановив у поданих документах розбіжності.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Щодо не надання декларантом довідки про витрати на транспортування.

Так, відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Тобто, надання транспортних (перевізні) документів вимагається тоді, коли за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Як встановлено судом з матеріалів справи, декларантом було надано до митного органу транспортні документи, в тому числі: договір транспортно-експедиторського обслуговування №026/10-20 від 26.10.2020, рахунок на оплату №5251 від 03.02.2021, наряд №16409 від 04.02.2021, довідку про транспортні витрати від 03.02.2021 №0302/М (а.с. 30-33, 142, 149-150, що відображено у Картці відмови № UA500110/2021/00028 (а.с. 84).

Відповідно до Договору №026/10-20 від 26 жовтня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФЬОРСТ ВЕЙ» (Експедитор) та ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» (Клієнт), предметом цього договору є надання Експедитором Клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів Клієнта, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених Сторонами інших супутніх послуг (а.с. 30-33).

Оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено погодженою Сторонами Заявкою, у національній валюті України гривні (п.4.1 договору №026/10-20).

03 лютого 2021 ТОВ «ФЬОРСТ ВЕЙ» виставило ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» рахунок на оплату №5251 за послугу з «Міжнародне перевезення за межами України» відносно товару, що переміщувався у контейнері MSKU7381497, на суму 80227,50 грн. (а.с. 70, 149).

На підставі товаросупровідних документів, зокрема акта зважування №129 від 08 лютого 2021 року, судом встановлено, що імпортований товар надійшов на митну територію України у контейнері MSKU7381497, Експедитор - ТОВ «ФЬОРСТ ВЕЙ» (а.с. 71).

Також директором ТОВ «ФЬОРСТ ВЕЙ» було складено та підписано Довідку про транспортні витрати №0302/М від 03 лютого 2021 року, у якій повідомляється, що транспортно-експедиторські послуги відносно товару, що переміщувався у контейнері MSKU7381497 по коносаменту MRFB20121962В, склали 80 227,50 грн. (а.с. 150).

Отже, довідка про витрати на транспортування була наявна у позивача та надана декларантом на запит митного органу.

Однак, відповідач у рішенні про коригування митної вартості товару посилався на ненадання декларантом довідки про витрати на транспортування.

При цьому, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено про те, що надані позивачем документи відносно витрат на транспортно-експедиторські послуги не прийняті до уваги.

За таких обставин, враховуючи надання декларантом, у т.ч. на вимогу митного органу, документів, що стосуються витрат на транспортно-експедиторські послуги, зауваження у рішенні про коригування митної вартості про відсутність вказаних документів є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Щодо надання копії митної декларації країни відправлення.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, зокрема, 7) копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, митна декларація країни відправлення є додатковим документом, що надається на додаткову вимогу митного органу за наявності у декларанта.

При цьому, суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення товару не є тим документом, який впливає на визначення митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на пропозицію митного органу щодо надання декларації країни відправлення листом від 25 лютого 2021 року вих. №2502-1 повідомив про те, що експортна декларація постачальником не була представлена.

Тобто, у розпорядженні позивача - ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» була відсутня експортна декларація країни відправлення товару.

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах, зокрема отримання листа ГУБКОЗ СБУ в Одеській області №65/4-881 від 10.02.2021.

Так, відповідач посилається на те, що 10.02.2021 за вх. №3343/8.6 до Одеської митниці Держмитслужби надійшов лист ГУБКОЗ СБУ в Одеській області №65/4-881 від 10.02.2021, згідно якого отримано інформацію, що товари задекларовані в МД «ІМ4ОДЕ» №UА500110/2021/003076 містять неправдиві дані відносно номенклатури, характеристик та вартості товару, а саме митна вартість складена по МД заявленого товару 2544,32 доларів США, за даними оригінальної експортної декларації країни відправлення, отриманої ГУБКОЗ СБУ в Одеській області, №03928749 становила 10509 доларів США, різниця складає 7964,68 дол. США (а.с. 65).

Листом №65/4/Г-21/389 Управління Служби безпеки України в Одеській області підтвердило, що лист на адресу Одеської митниці Держмитслужби від 10.02.2021 за №65/4-881 з доданою копією експортної декларації №03928749 направлявся ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області, яким її було отримано в ході оперативно-службової діяльності (а.с. 64).

За вказаними обставинами 16.02.2021 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування №2 управління забезпечення протидії правопорушенням Одеської митниці Держмитслужби Волошиним Юрієм Ігоровичем відносно директора ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» складено протокол про порушення митних правил №0159/50000/21.

У подальшому 17.03.2021 року посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби винесено постанову №0159/50000/21, якою директора ТОВ «ТЕХНО МЕТАЛ» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року по справі №521/4361/21 визнано протиправною та скасовано постанову Одеської митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил №0159/50000/21 від 17.03.2021, а провадження у справі про порушення митних правил №0159/50000/21 закрито.

Вказане рішення суду набрало законної сили 09.07.2021 року.

Позивач посилається на вказане рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року по справі №521/4361/21, як на таке, що має преюдиційне значення при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, суд вказує, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року по справі №521/4361/21 не впливає на розгляд даної справи в частині надання оцінки правомірності рішенню Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ч. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку правомірності рішенню Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Натомість, як встановлено судом за результатами розгляду справи, відповідач, не погоджуючись з обраним декларантом основним методом визначення митної вартості (ціною договору) прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, посилаючись при цьому лише на отримання листа СБУ в Одеській області.

Дослідивши зміст рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року, судом встановлено, що, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року по справі № 804/6243/14.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Так, відповідно до вимог ч. 5, ч. 6 ст. 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Відповідач не надав доказів проведення консультацій з позивачем з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості Товару.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем надано до митного органу, окрім митної декларації: Пакувальний лист (Packing list) №19122601-PL від 30.09.2020; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №19122601 від 30.09.2020; Коносамент (Bill of lading) № MRFB20121962В від 16.12.2020; Банківський платіжний документ, що стосується товару, №16 від 28.01.2021; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5251 від 03.02.2021 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №0302/М від 03.02.2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № ТМ202004 від 30.08.2020; Договір (контракт) про перевезення №026/10-20 від 26.10.2020; Висновок СЕЕ №12.2- 18-3/23174 від 08.10.2020; Висновок СЕЕ 602- 123-20-3/3982 від 20.09.2018 від 20.09.2020; декларація про відповідність, лист за вих. 2502-1 від 25.02.2021 року.

Надання позивачем усіх вищевказаних документів підтверджується карткою відмови (а.с. 84, 163).

Основним доказом, на який посилається відповідач, як на доказ заниження позивачем митної вартості при спірному декларуванні товарів, є інформація ГУБКОЗ СБУ України в Одеській області щодо розбіжності даних з експортною декларацією, офіційний переклад якої суду не надано.

Водночас, суд зазначає, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно ло приписів ч.2, ч. 3 ст. 90 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року прийняте відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Одеською митницею безпідставно здійснено коригування, заявленої декларантом митної вартості товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2021/00028.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2021/00028.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповіда

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору, у розмірі 4540, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень), що підтверджується платіжними дорученнями про сплату судового збору №29818 від 13 квітня 2021 року та №42120 від 17 червня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500110/2021/000020/1 від 25 лютого 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500110/2021/00028.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (; 65078, м.Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ (; 65005, м. Одеса, вул. Болгарська, 80-А) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНО МЕТАЛ (; 65005, м. Одеса, вул. Болгарська, 80-А).

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби (; 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 06 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Глуханчук