Справа № 320/9418/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року № 320/9418/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у (м. Києві) щодо не зняття арешту з майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» при закінченні виконавчого провадження № 50869561 з підстав визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» із внесенням даної інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача перебувало виконавче провадження №50869561, яке на даний час знищене, та що у межах вказаного виконавчого провадження на майно товариства було накладено арешт, про яке позивач дізнався після отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.09.2020 №Р63613. Відповідачем відмовлено позивачу у припиненні арешту майна боржника. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач вважає, що зі сторони відповідача має місце неправомірна бездіяльність, яка полягає у незаконному продовженні арешту його майна, що порушує майнові права останнього.

Ухвалою суду від 29.12.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.09.2020 року під час звернення за консультацією до сервісного центру МВС у Київській області з метою переоформлення транспортних засобів Товариству з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» було повідомлено про наявність арешту на рухомому майні товариства, який накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.04.2016 у виконавчому провадженні № 50869561.

На підтвердження чого було отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.09.2020 № Р63613.

Про вказану обставину ТОВ «Дружні сходи» не було відомо, оскільки відносно останнього виконавчі провадження відсутні, арешти на нерухомому майні та рахунках товариства відсутні, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.05.2020 № 210658501, роздруківками з реєстру боржників та виконавчих проваджень.

З метою з`ясування причин наявності арешту на рухомому майні та його зняття, ТОВ «Дружні сходи» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідним листом.

Листом від 17.09.2020 № 50869561/5 відповідач відмовив у знятті арешту посилаючись на ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та роз`яснив можливість його зняття за рішенням суду.

З відповіді та додатків доданих до неї відомо, що 15.02.2016 головним державним виконавцем Лозовою А.І. було відкрито виконавче провадження № 50169214 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 10.02.2016 №518, за яким ТОВ «Дружні сходи» повинно було повернути Державному підприємству «Спецагролізінг» об`єкти фінансового лізінгу - комбайни зернозбиральні КЗС - 812СХ в кількості 10 од. загальною вартістю 3881238 грн. та невиплачені платежі з неустойкою на суму 39207,33 грн. При відкритті виконавчого провадження визначено суму виконавчого збору 388 123,80 грн.

15.04.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за його заявою.

В цей же день, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (правонаступник - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі ч.6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 15.04.2016) винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 388 123,80 грн..

18.04.2016 відкрито окреме виконавче провадження № 50869561 по стягненню вказаного виконавчого збору. Також 18.04.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстрована в реєстрі 27.04.2016.

Як вбачається із роздруківки по виконавчому провадженню № 50869561, постанова про арешт надсилалася тільки на виконання відповідним установам та позивач дану постанову не отримував.

29.06.2016 головним державним виконавцем у виконавчому провадженні № 50869561 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із визнанням рішенням Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі № 910/5244/16 виконавчого напису від 10.02.2016 № 518 таким, що не підлягає виконанню.

Матеріали виконавчих проваджень знищено 20.03.2020, що підтверджено копією з номенклатури справ, наданої відповідачем.

Надаючи правову оцінку відносинам яки виникли суд зазначає наступне.

Протягом 2016 року (рік накладення арешту) і по сьогоднішній день діяльність органів виконавчої служби регулювали різні закони в часі. Так, Закон України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 р. втратив чинність 05.01.2017 р. з набранням чинності Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-ХІV (чинного на час накладення арешту), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З огляду на пункт 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом - Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно пункту 9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 р. у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно частин 1, 2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Водночас наслідки завершення виконавчого провадження визначені ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, законодавчі акти про виконавче провадження, які діяли в різний час майже, однаково регуламентують дії відповідача у разі закінчення виконавчого провадження та щодо знищення виконавчого провадежння, а тому на думку суду, перед знищенням виконавчого провадження відповідач повинен був прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття у зв`язку із цим накладеного в межах такого виконавчого провадження арешту.

Суд зауважує, що Законом не передбачено обов`язку державного виконавця вчиняти дії щодо зняття накладеного арешту у випадку звершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу чи до суду, оскільки згідно Законів про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу за наявності визначених підстав та за умови, що виконавче провадження за таким виконавчим документом не здійснювалося або здійснено частково.

Суд враховує, що накладення арешту на майно позивача, свідчить про вчинення державним виконавцем дій спрямованих на виконання виконавчого документу, а тому у разі завершення виконавчих проваджень державний виконавець зобов`язаний вчинити усі дії передбачені відповідними нормами Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (в редакції чинній на час розгляду справи), у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Аналіз двох законів України про виконавче провадження дає підстави суду дійти висновку про те, що рішення про зняття арешту з майна боржника виноситься органом, яким накладено арешт.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На підставі викладеного та враховуючи, що на відповідача покладено обов`язок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи на те, що накладений арешт перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому нерухомим майном, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» при закінченні виконавчого провадження № 50869561 з підстав визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

При цьому, обов`язок щодо зняття арешту в разі завершення виконавчого провадження та його знищення покладається виключно на відповідачі, а тому саме він повинен вчиняти дії (приймати відповідне рішення) щодо зняття арешту з майна.

Оскільки зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» із внесенням даної інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна , фактично є похідною позовною вимогою від першої, тому суд доходить висновку про її задоволення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у (м. Києві) щодо не зняття арешту з майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» при закінченні виконавчого провадження № 50869561 з підстав визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» із внесенням даної інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружні сходи» () за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у (м. Києві) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.