Справа № 380/8459/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8459/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

03 вересня 2021 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій у розмірі передбаченому ч.5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 05 травня 2020 відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року позов залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджуються причини пропуску.

Позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви, де просить суд поновити строк звернення до суду. Вказує, що дізнався про порушення свої прав з відповіді відповідача, яку отримав звичайним поштовим листом 21.04.2021. Відтак вважає датою факту порушення мого права на разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком є саме 21.04.2021, а 28.04.2021 звернувся з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання винити певні дії до Управління соціального захисту населення Симбірської районної державної адміністрації. Просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити такий строк звернення до суду.

Ознайомившись із мотивами, наведеними позивачем у заяві, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати вчинити дії, щодо перерахунку та здійснення виплати разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року.

Відповідно до абзацу 4 статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 №3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, 30 вересня 2020 року встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Тому перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Саме до такого висновку щодо початку перебігу строку звернення до суду з позовом у аналогічних правовідносинах дійшов Верховний Суд у справі №607/7919/17, виклавши його у своїй постанові від 06.02.2018.

Відповідно до частини третьої статті 120 КАС України строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Таким чином, строк встановлений законом для звернення позивачем до суду з даним позовом закінчився 30 березня 2021 року.

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою засобами поштового зв`язку 19.05.2021, тобто з порушенням строку звернення до суду.

Позивач не заперечує факту отримання вказаного виду допомоги у зазначений строк та не звернувся до 30.09.2020 до відповідача щодо розміру її виплати. Отже, протягом 6 місяців з дати отримання коштів позивач мав право оспорити їх розмір.

Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду вказані у заяві неповажними.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд критично оцінює доводи позивача про його необізнаність, щодо характеру коштів які були зараховані на його картковий рахунок в квітні 2020 року, оскільки незнання позивача даних обставин не може вважатися поважними причинами пропуску строку.

Враховуючи наведені обставини, судом не встановлено будь-яких інших переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав в шестимісячний строк з 30.09.2020.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Таким чином, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, а також із мотивами заяви позивача про усунення недоліків та поновлення строку звернення до суду, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 15.07.2021 залишились не виконані, судом не визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 171, 240, 248, 256 КАС України КАС України суд, -

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 03.09.2021.

Суддя Гулкевич І.З.