Справа № 154/640/21
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судових засідань Павлович Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бакуна О.С.,

представника відповідача Дригулі Т.П.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до Державної екологічної інспекції, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2020 року №001142 по справі про адміністративне правопорушення у сфері дотримання вимог щодо поводження з відходами його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки не вчиняв даного правопорушення, а тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП.

Відповідач 05.04.2021 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 09.10.2020 року до Інспекції надійшли матеріали з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП. З наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 здійснював видалення відходів за межі своєї земельної ділянки на території с. Руснів, Володимир-Волинського району, Волинської області. На підставі наданих матеріалів було здійснено розгляд справи про порушення природоохоронного законодавства, про що повідомлено ОСОБА_1 , який приймав участь у розгляді справи та заперечив свою вину у вчиненні правопорушення. Однак зібраними доказами його вина повністю підтверджується, а тому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова є законною.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача просив позов задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення є законною.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 04.09.2020 ОСОБА_1 не вивозив відходи зі свого огороду.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 04.09.2020 надійшло повідомлення про те що ОСОБА_1 вивозить відходи із свого огороду та викидає його на території Зимнівської сільської ради. Приїхав на місце події і бачив, що ОСОБА_1 їхав трактором на якому були відходи. Також був ОСОБА_4 , який підтвердив, що ОСОБА_1 викинув відходи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що зі слів односельчан йому відомо про те що ОСОБА_1 04.09.2020 вивіз відходи (зілля) зі свого городу та викинув його на землях Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Приїжджав на місце події і бачив, що там було 2-3 підводи зілля. Особисто не бачив як ОСОБА_1 вивозив дані відходи.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він бачив, як 04.09.2020 ОСОБА_1 вивіз зілля із свого огороду та викинув дані відходи навпроти його огороду. З приводу цієї обставини він зателефонував інспектору поліції, котрий приїхав на місце події. Однак ОСОБА_1 сів на трактор та поїхав з поля. На території села є сміттєзвалище, куди вивозять сміття, відходи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані:

а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами;

б) вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами;

в) виконувати інші обов`язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Ч.7 ст. 33 Закону України «Про відходи» передбачено, що забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про відходи», захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Ст. 42 Закону України «Про відходи» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність, зокрема і за самовільне розміщення чи видалення відходів.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2020 року №001747, ОСОБА_1 04.09.2020 року о 14 год. 30 хв. порушив вимоги щодо поводження з відходами під час їх перевезення та видалення, зокрема вчинив несанкціоноване скидання відходів на території села Руснів, Володимир-Волинського району.

Із даного документа вбачається, що він складений в присутності позивача ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом. Також позивачем долучено пояснення на окремому аркуші, про що зроблена відповідна відмітка у протоколі.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2020 року №001142 підттверджується, що ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 42 Закону України «Про відходи» та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень. Копію даної постанови ОСОБА_1 отримав особисто 02.11.2020 року, що підтверджується його підписом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

В обґрунтування позовних вимог позивач, як в позовній заяві, так і в судовому засіданні, підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення вказав те, що він не згідний із постановою про адміністративне правопорушення, оскільки він не здійснював скидання відходів.

На підтвердження законності оскаржуваної постанови за клопотанням відповідача допитувався свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зокрема, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що про вивезення 04.09.2020 ОСОБА_1 відходів йому відомо зі слів односельчан. На місці події бачив, що там було 2-3 підводи зілля. Особисто не бачив як ОСОБА_1 вивозив дані відходи.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що бачив, як 04.09.2020 ОСОБА_1 вивіз зілля із свого огороду та викинув дані відходи навпроти його огороду.

Таким чином, доводи позивача про те, що він не здійснював скидання відходів на території с. Руснів Володимир-Волинського району, Волинської області є безпідставними та повністю спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4 , котрий був очевидцем даної події.

Під час судового розгляду позивач та його представник не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт несанкціонованого скидання відходів позивачем.

Пояснення свідка ОСОБА_2 не беруться судом до уваги, оскільки даний свідок є дружиною ОСОБА_1 , котра зацікавлена у результаті розгляду справи, а також її пояснення повністю спростовані поясненнями свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі є належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Крім того, безпідставним є доводи позивача про не вручення йому копії постанови та не роз`яснення її змісту, оскільки із протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2020 року, письмових пояснень ОСОБА_1 , постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав копії таких документів.

Позивач також просить поновити строк звернення до суду, оскільки є особою похилого віку та відноситься до групи населення з високим ризиком інфікування і через карантинні обмеження не зміг у встановлений законом строк оскаржити дану постанову.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На думку суду, причини пропуску звернення до суду дійсно є поважними, а тому слід поновити позивачу строк звернення до суду.

Враховуючи те, що позивач в судовому засіданні не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, не подав суду доказів, які були б підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, а також беручи до уваги, що під час розгляду справи не встановлено порушень вимог КУпАП при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення та за відсутністю даних про те, що обставини справи, які викладені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності, при цьому відповідач належними та допустимими доказів довів правомірність своїх дій та постанови, тому суд прийшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою, законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: