Справа № 200/7386/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. Справа№200/7386/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 69), у якому просить:

- визнати незаконними та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 11.07.2016 року про скасування дії довідки ВПО № від 30.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області про припинення з 01.05.2016 року виплати ОСОБА_1 допомоги при народжені дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області поновити та здійснити виплату ОСОБА_1 державної допомоги при народжені дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона у м. Горлівки Донецької області народила сина ОСОБА_2 . З жовтня 2014 року вона з сином фактично мешкали як переселенці в с. Опитне Бахмутського району Донецької області. В жовтні 2014 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області із заявою про призначення (поновлення) виплати державної допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_2 . Зазначена допомога їй була продовжена з 01.08.2014 року по 30.04.2019 року у розмірі 1485,00 грн. Однак, в травні 2016 року виплата допомоги при народженні дитини їй була припинена. 14.05.2021 року вона звернулася до відповідача з запитом про підстави припинення допомоги, на що отримала відповідь. Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області повідомило її, що відповідно до акту перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини Артемівським РЦСССДМ встановлено, що на час перевірки її родини не було за фактичним місцем проживання. У зв`язку з наведеним було прийнято рішення про зупинення їй усіх видів державних допомог з 01.05.2016 року. Крім того, розпорядженням начальника управління від 11.07.2016 року її довідка переселенця була скасована та перенесена до архіву Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Вважає зазначені рішення відповідача незаконними. Наведене стало підставою її звернення до суду.

Ухвалою суду від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.07.2021 року відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб в Управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області з 15.10.2014 року (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № ). Позивач, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась 30.10.2014 року до управління за фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 , із заявою для продовження виплати при народженні дитини та надала особову справу з Калининського управління праці та соціального захисту населення м. Горлівки. Позивачу була продовжена виплата з 01.08.2014 року по 30.04.2019 року.

Згідно акту перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини Артемівським РЦСССДМ від 20.04.2016 року в ході обстеження встановлено, що на час перевірки родина ОСОБА_1 не проживала на території Опитнянської сільської ради. Комісією по контролю за цільовим використанням допомоги при народженні дитини Артемівської (Бахмутської) райдержадміністрації було прийнято рішення про призупинення виплати позивачу усіх видів державних допомог з 01.05.2016 року. Крім того, розпорядженням начальника управління від 11.07.2016 року довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції позивача № скасована та перенесена до архіву Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З 30.07.2021 року по 28.08.2021 року суддя Бєломєстнов О.Ю. перебував у відпустці. Справу розглянуто у розумний строк після виходу судді з відпустки.

Дослідивши подані сторонами документи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 03.07.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19.04.2013 року, виданим Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області.

Судом встановлено, що позивачка перебувала на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб в Управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області з 15.10.2014 року (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № ).

Відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області було продовжено позивачу виплату державної допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.08.2014 року по 30.04.2019 року у розмірі 1485,00 грн.

Зазначене підтверджується та не спростовується сторонами по справі.

Відповідно до розпорядження відповідача від 05.05.2016 року ОСОБА_1 призупинено виплату усіх видів державних допомог з 01.05.2016 року, згідно протоколу засідання комісії по контролю за цільовим використанням допомоги при народженні дитини та керуючись ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Згідно розпорядження відповідача від 11.07.2016 року, у зв`язку з не підтвердженням факту проживання та відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування, - скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи громадянки ОСОБА_1 з 11.07.2016 року.

Не погодившись з діями (розпорядженнями) відповідача щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи та припинення виплати допомоги при народженні дитини, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" передбачено, що відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; допомога при народженні дитини; допомога при усиновленні дитини; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно із частинами 1-3 статті 11 Закону України "Про державну допомогу з дітьми", допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області було продовжено позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, виплату державної допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.08.2014 року по 30.04.2019 року у розмірі 1485,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1706) Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними окупованої території.

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи міститься у ст. 1 Закону № 1706-VII. Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Реєстрація особи як внутрішньо переміщеної надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби. Серед таких особливих потреб - доступ до належного житла та правової допомоги, доступ до спеціальних державних програм, зокрема адресних програм для внутрішньо переміщених осіб, призначення або відновлення належних соціальних допомог. Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-УІІ), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Також відповідно до пункту 13 Порядку № 1751, виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Зазначені вище переліки підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини, визначені ч. 8 ст. 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", Порядком №1751, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Крім того, як свідчить аналіз положень Порядку №1751, припинення виплати допомоги при народженні дитини, можливе лише за умови прийняття органом з питань соціального захисту населення відповідного рішення з підстав, визначених Порядком № 1751 та Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Скасування дії довідки ВПО, відсутність за фактичним місцем проживання, зміна місця проживання, тощо не визначені законами як підстави для припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, держава зобов`язана гарантувати громадянам право на соціальний захист, а обмеження цього права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", не є законом, а тому цей підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Так, за змістом конституційних норм (ст.ст.113, 116, 117 Конституції України) Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню. Це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 25 рішення).

Тому, припиняючи виплату позивачу допомоги при народженні дитини за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання такої допомоги.

З огляду на викладене, припинення з 01.05.2016 року виплати позивачу раніше призначеної допомоги при народженні дитини є протиправним.

Отже, суд прийшов до висновку, що розпорядження відповідача від 05.05.2016 року про призупинення ОСОБА_1 виплат усіх видів державних допомог з 01.05.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому неприпустимим є позбавлення дітей благ, гарантованих їм державою.

Зважаючи на це суд вважає, що відсутні також законні підстави для прийняття Управлінням соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області розпорядження від 11.07.2016 року про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи громадянки ОСОБА_1 з 11.07.2016 року, у зв`язку з не підтвердженням факту проживання та відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування.

Водночас, за приписами ч.1, 3 ст. 387 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 1 статті 372 КАС України також визначено що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

При вирішенні питання про спосіб виконання судового рішення щодо скасування розпорядження відповідача від 11.07.2016 року про скасування дії довідки ВПО позивача, суд виходить з того, що законодавчо не врегульованим є питання послідовності дій уповноваженого органу з поновлення прав позивача та приведення їх у стан, який передував порушенню.

Для такого поновлення у повному обсязі суттєвою є наявність у позивача чинної довідки про постановлення на облік у якості ВПО та визнання за нею такого статусу.

Постанова КМ України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" визначає порядок дій тільки на випадок втрати або псування довідки, що не відповідає обставинам даної справи.

Водночас, з метою обліку ВПО ст. 4-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено створення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений Постановою КМ України від 22 вересня 2016 р. № 646 (надалі - Порядок №646).

Пункт 4 цього Порядку допускає можливість внесення до бази даних: даних про фактичне місце проживання особи на дату звернення; відомостей про малолітніх, неповнолітніх дітей, які прибули разом із внутрішньо переміщеною особою; відомостей про види соціальних виплат, які отримує особа; відомостей про наявність в особи інвалідності із зазначенням причин настання, групи (підгрупи) інвалідності, нозологічних ознак і потреб у технічних та інших засобах реабілітації, санаторно-курортному лікуванні; інших відомостей, що сприяють захисту прав і законних інтересів внутрішньо переміщених осіб (у разі необхідності).

Уповноважені органи, до яких належить відповідач, у відповідності до п. 2 Порядку №646 організовують збирання, систематизацію та зберігання інформації, зазначеної в пункті 4 цього Порядку; ведуть облік внутрішньо переміщених осіб шляхом формування персональної облікової картки на кожну внутрішньо переміщену особу.

Внутрішньо переміщена особа або її законний представник під час користування базою даних може ознайомитися з інформацією про стан дії довідки (дійсна; дію скасовано), що передбачено п. 11 Порядку №646.

Виходячи з необхідності забезпечення зацікавлених осіб інформацією про чинність довідки ВПО позивача, суд дійшов висновку, що способом виконання рішення суду про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 11.07.2016 року, є зобов`язання відповідача внести до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомостей про таке скасування та відновлення чинності зазначеної вище довідки ВПО.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України) є правом суду, а не обов`язком. Його відсутність не виключає обов`язковості судового рішення до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 КАС України). Застосування судом зазначеного права має бути вмотивованим. Суд у даній справі не вбачає підстав для сумнівів у можливості виконання його рішення відповідачем, інших загроз обов`язковості рішення суду. Тому з урахуванням відсутності відповідного мотивування у клопотанні позивача, не суд вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням власного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. У зв`язку з тим, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, при задоволенні позову він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 5-10, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 05.05.2016 року про призупинення ОСОБА_1 виплат усіх видів державних допомог з 01.05.2016 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 69) відновити нарахування та поновити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.05.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області від 11.07.2016 року про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи громадянки ОСОБА_1 з 11.07.2016 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 69) внести до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про відновлення чинності довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № , виданої ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 69) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.