Справа № 440/4928/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2021-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 18 серпня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/4928/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - Пономаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Полтавської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради, в якій просить суд зобов`язати відповідача виплачувати з бюджету Полтавської територіальної громади, як новосформованої територіальної громади, що є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, як розформованої територіальної громади, середньомісячну заробітну плату, яку позивач отримував на посаді секретаря Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання з дня звільнення - 29 грудня 2020 року до працевлаштування, але не більше шести місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що до обрання її у 2002 році на посаду депутата Пальчиківської сільської ради працювала на посаді листоноші ІІІ класу у відділені зв`язку Кірове (Пальчиківка). В силу вимог Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" однією з соціальних гарантій є право на збереження за позивачем як депутатом місцевої ради попереднього робочого місця. Після завершення своїх повноважень на вищевказаній посаді у грудні 2020 року, враховуючи неможливість надання ОСОБА_1 відповідної роботи (посади), позивачка неодноразово зверталась до відповідача із заявами про виплату середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету, однак вищевказані звернення залишились без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

02 червня 2021 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник Полтавської міської ради заперечував стосовно позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити з огляду на те, що позивач напередодні дня обрання її на виборну посаду у 2015 році на постійній основі не працювала (працювала на виборній посаді), а тому в розумінні Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" ОСОБА_1 не має права на збереження за нею місця роботи у відділені зв`язку Кірове (Пальчиківка), а відтак і на виплату середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

У відповіді на відзив позивач вказувала на те, що з 2002 року вона безперервно обиралась на виборні посади у Пальчиківській сільській раді Полтавського району Полтавської області, а відтак передбачені статтею 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" гарантії поширюються на неї в повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Виконавчий комітет Полтавської міської ради.

17 червня 2021 року судом отримано відзив співвідповідача на позов. У зазначеному документі відповідач висловив незгоду з позовними вимогами та просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що гр. ОСОБА_1 , звертаючись з вимогами про виплату середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету, не ініціювала перед відповідачами питання щодо надання їй попередньої роботи (посади) або іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або на іншому підприємстві, в установі, організації.

У відповіді на вказаний відзив позивач посилалась на те, що у відповідь на її звернення про наявність вакансій на попередньому робочому місці колишнім роботодавцем повідомлено, про їх відсутність. Вищевказані обставини зумовили висновок позивача про незбереження за нею робочого місця у відділені зв`язку Кірове (Пальчиківка) та наявність правових підстав для отримання середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, від 23 червня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

30 червня 2000 року позивача прийнято на посаду листоноші ІІІ класу в ВЗ Кірова за терміновим договором.

06 вересня 2000 року гр. ОСОБА_1 переведена на цю посаду на постійне місце роботи.

18 квітня 2002 року позивача звільнено з посади листоноші ІІІ класу в ВЗ Кірова у зв`язку з обранням ОСОБА_1 на виборну посаду.

Відомостями трудової книжки підтверджено, що з 19 квітня 2002 року позивач працювала на посаді секретаря виконкому Кіровської сільської ради та була звільнена 14 квітня 2006 року у зв`язку із закінченням строку повноважень на виборній посаді.

14 квітня 2006 року позивача знову обрано депутатом місцевої ради та призначено на посаду секретаря виконкому Кіровської сільської ради, де ОСОБА_1 працювала до закінчення строку повноважень 16 листопада 2010 року.

Втретє позивач зайняла посаду секретаря виконкому Кіровської сільської ради 16 листопада 2010 року та була звільнена з неї 10 листопада 2015 року.

Записом у трудовій книжці позивача № 26 підтверджено, що 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 вчетверте призначено на посаду секретаря виконкому Кіровської сільської ради (з 01 грудня 2016 року Пальчиківської сільської ради). На зазначеній посаді позивач працювала до 29 грудня 2020 року та була звільнена у зв`язку з припиненням радою своїх повноважень.

З грудня 2020 року позивачем неодноразово перед відповідачами порушувалось питання щодо виплати правонаступником Пальчиківської сільської ради гр. ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Вищевказані звернення позивача фактично залишились без задоволення та зумовили звернення до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради врегульовано Законом України "Про статус депутатів місцевих рад".

Частиною першою статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

За правилами частини другої цієї статті депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що у разі обрання особи депутатом місцевої ради за останньою зберігається право на попереднє місце роботи (посаду).

Крім того, чинне законодавство передбачає додаткові гарантії для осіб, обраних на виборні посади у місцевих радах, на той випадок, якщо з об`єктивних причин надання попереднього місця роботи (посади) виявиться неможливим: 1) надання іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому підприємстві, установі, організації; або 2) надання іншої рівноцінної роботи (посади) на іншому підприємстві, установі, організації; або 3) збереження не більше шести місяців середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Отже збереження не більше шести місяців середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, гарантується депутату, який припинив свої повноваження на виборній посаді, лише у разі неможливості надання йому попередньої роботи (посади), чи іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

На переконання суду, визначальним для застосування приписів статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" в частині збереження за депутатом, який припинив свої повноваження на виборній посаді, не більше шести місяців середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, є намір такого депутата реалізувати своє право на працю за попереднім місцем роботи.

Натомість, судом встановлено, що позивач Полтавській дирекції АТ "Укрпошта" наміру скористатись правом на працевлаштування за попереднім місцем роботи не висловлювала, а лише поставила питання про наявність вакансій у ВЗ Пальчиківка.

Як пояснила у своєму листі Полтавська дирекція АТ "Укрпошта", позивач не ініціювала питання про її працевлаштування на посаді листоноші за попереднім місцем роботи, а відтак, зазначене питання попереднім роботодавцем ОСОБА_1 не вирішувалось. Так само, Полтавською дирекцією АТ "Укрпошта" не надавалась позивачу і пропозиція щодо її працевлаштування на іншій рівнозначній роботі (посаді), оскільки таке питання ОСОБА_1 не порушувалось.

Суд враховує, що право на працю гарантоване статтею 43 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

З огляду на те, що позивач не мала наміру реалізувати право на працевлаштування на попередній роботі (посаді), то в цілому відсутні підстави для застосування положень частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У дослідженому судом випадку відповідачами доведено правомірність та обґрунтованість спірних дій, а позивачем не надано доказів на спростування наявності підстав для їх вчинення.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду відповідачі, відмовляючи позивачу у виплаті з бюджету Полтавської територіальної громади середньомісячної заробітної плати, яку позивач отримував на посаді секретаря Пальчиківської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання з дня звільнення - 29 грудня 2020 року до працевлаштування, але не більше шести місяців діяли на підставах, діяли в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, з використанням цих повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Підстави для їх розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ), Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 30 серпня 2021 року.

Суддя А.О. Чеснокова