Справа № 260/829/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 рокуСправа № 260/829/21 пров. № А/857/12762/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.

при секретарі судового засідання Ратушній М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області та Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 червня 2021 року (суддя Дору Ю.Ю., м.Ужгород, повний текст складено 11 червня 2021 року),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі УСЗН, СРДА відповідно) та Управління соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі УСЗН-1, МРДА) в якому просив:

визнати протиправним і скасувати наказ Голови комісії з реорганізації УСЗН «Про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектором державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації» від 08.02.2021 №32-к (далі Наказ №32-к, Посада відповідно);

поновити ОСОБА_1 на Посаді;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 червня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суб`єктом владних повноважень не забезпечено належне повідомлення про наступне вивільнення з займаної Посади, оскільки підстава для звільнення, вказана в повідомленні від 06.01.2021 та в Наказі №32-к є різними, а тому вимогу щодо повідомлення про наступне вивільнення не додержано. Зазначає, що Голова комісії з реорганізації УЗСН не є за правовим статусом ні суб`єктом призначення, ні керівником державної служби, а виключно особою, що очолює колегіальний орган - комісію з реорганізації, тобто за своїм правовим статусом не мас і не мала права одноособового прийняття рішення про звільнення позивача з Посади. Вказує, що має право на обов`язкове 100% працевлаштування скорочуваних державних соціальних інспекторів в територіальних органах Нацсоцслужби, що також вказує на те, що його звільнення проведено з порушенням вимог чинного законодавства та порушення гарантії на переведення до територіального органу Нацсоцслужби.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

УСЗН-1 відзиву на апеляційну скаргу не подало, розгляд справи просило проводити у відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що при звільненні ОСОБА_1 з Посади відповідачем забезпечено належним чином повідомлення про наступне вивільнення з займаної Посади, оскільки згідно змісту повідомлення чітко видно як підставу звільнення - реорганізація СРДА шляхом приєднання до МРДА.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 починаючи з 01.10.2002 працював в УЗСН на різних посадах (а.с.8-10)

05.01.2021 винесено розпорядження голови СРДА «Про реорганізацію шляхом приєднання структурних підрозділів районних державних адміністрацій із статусом юридичних осіб публічного права» №1-к (далі Розпорядження №1-к), відповідно статей 104-107 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статей 67, 39, Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб . фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організацій та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій, постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації , а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних організацій, що припиняються» від 16.12.2020 №1321 (далі Постанова №1321, Порядок №1321 відповідно) розпорядження КМУ «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» від 16.12.2020 №1635-р.:

1. Реорганізувати юридичні особи публічного права:

1.2.УСЗН шляхом приєднання до УЗСН-1;

2. Утворити комісії з реорганізації юридичних осіб публічного права, визначених у пункті 1 цього розпорядження , у складі згідно з додатком 1-8 (а.с.50-51).

Згідно Додатку 2 до Розпорядження №1-к головою комісії з реорганізації шляхом приєднання УСЗН призначено - ОСОБА_2 начальника УСЗН (а.с.52-53).

05.01.2021 прийнято розпорядження голови СРДА «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення»№2-к (далі Розпорядження №2-к), відповідно до Постанови №1321, на виконання Розпорядження №1-р, керуючись пунктом 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (далі - №889-VIII)- попереджено про можливе наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією СРДА шляхом приєднання до МРДА керівників структурних підрозділів райдержадміністрації, а саме - ОСОБА_2 - начальника УСЗН (а.с.53-54).

Відповідно до наказу УСЗН «Про попередження працівників про можливе наступне вивільнення» від 06.01.2021 №20с встановлено попередити про можливе наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією УСЗН шляхом приєднання до УСЗН-1 наступних працівників, серед яких і ОСОБА_1 , як підставу звільнення передбачено пункт 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII(а.с.55).

06.01.2021 Повідомленням № 19/01-10, позивача повідомлено про можливе майбутнє вивільнення згідно пункту 1 частини другої статті 87 Закону №889-VIII, яке відбудеться до 06.02.2021 у зв`язку з реорганізацією УСЗН шляхом приєднання до УСЗН-1(а.с.11).

Наказом №32- ОСОБА_1 звільнено з Посади на підставі Розпорядження №1-к, Розпорядженням №2-к статті 87 Закону №889-VIII (а.с.7).

Згідно частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до приписів частини другої статті 5 Закону №889-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (частина третя статті 5 Закону №889-VIII).

За правилами частини першої статті 34 Закону №889-VIII призначення на посаду державного службовця здійснюється безстроково, крім випадків, визначених цим та іншими законами України.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу (абзац 4 частини третьої статті 87 Закону №889-VIII).

Щодо посилання скаржника про те, що в повідомленні про можливе наступне вивільнення підстава звільнення є іншою ніж та, що наведена в Наказі 32-к, а саме зазначено на підставі пункту 1 частини другої статті 87 Закону №889-VIII замість пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII, то слід зазначити, що під час судового розгляду справи в суді першої інстанції було достовірно встановлено, що при складанні повідомлення мала місце технічна описка. Разом з тим, 06.01.2021 була проведена виробнича нарада при начальнику УЗСН, де були присутні всі працівники управління в тому числі і позивач-апелянт, та працівникам було доведено інформацію про можливе вивільнення у зв`язку з реорганізацією СРДА шляхом приєднання до МРДА, що підтверджується відповідним протоколом №12 та показаннями свідків (а.с.60).

Таким чином, відповідачем під час звільнення позивача було дотримано норми законодавства про працю, зокрема в частині повідомлення про наступне вивільнення.

Щодо доводів апелянта про те, що при його звільненні не дотримано вимог постанов КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» від 21.08.2001 №1091 та «Деякі питання Національної соціальної сервісної служби України» від 26.08.2020 №783, а саме порушено його право на переведення до органу Нацсоцслужби, то такі є безпідставними, так ні Законом №889-VIII, ні згадуваними постановами КМУ не передбачено порядку, прав чи обов`язку на переведення працівників до органу Нацсоцслужби у разі реорганізації органів соціального захисту населення.

Твердження позивача-апелянта про те, що реорганізація УСЗН закінчилася лише 05.03.2021, тобто з дати затвердження передавального акту майна, прав та обов`язків до УСЗН-1 і лише з цієї дати можна було проводити відповідні заходи щодо вивільнення працівників не беруться апеляційним судом до уваги, так як підставою для реорганізації СРДА до МРДА стала постанова Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX, яка набрала чинності 19.07.2020 реалізація якої відбулась 29.12.2020 з набранням чинності Постанови №1321.

Крім того, жодним законодавчим актом не передбачено необхідності вжиття заходів з вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією державного органу лише після затвердження передавального акту майна, прав та обов`язків органу, що реорганізувався.

У рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (набуло статусу остаточного 10.15.2011) Європейський Суд з прав людини зазначив (цитата наводиться без посилань на інші справи): «… що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (…).

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 1 червня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 6 вересня 2021 року.