Справа № 120/526/21-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/526/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

26 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Літин-Біосфера" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 13.01.2021 за № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2108570,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13.01.2021 за № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 300000,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 75000,00 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник позивача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що на виконання наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4123к від 17.11.2020, керуючись ст.ст. 19, 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11.ст. 200 ПКУ з 23.11.2020 до 04.12.2020 відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за вересень 2019 року, за вересень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за вересень 2020 року.

За результатами перевірки складено від 11.12.2020 № 4457/02-32-07-01/36564670, яким зроблено висновки про порушення позивачем вимог п. 198.1 та п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 б), п. 200.7, п. 200.9 ст. 200 ПКУ, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 Декларації) за вересень 2020 року в сумі 300000,00 грн, а також завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації) за вересень 2020 року на суму 2108570,00 грн.

Не погодившись з вказаними висновками, позивач подав письмові заперечення на акт перевірки від 29.12.2020 № 179, в яких просив відповідача переглянути результати перевірки та не застосовувати до підприємства фінансові санкції.

Листом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 06.01.2021 № 44/6/02-32-07-01-00 заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки за результатами перевірки без змін.

13.01.2021 на підставі вищезазначеного акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" розміру від`ємного значення суми ПДВ на 2108570,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення № про зменшення ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 300000,00 грн та застосування до товариства штрафних санкцій в розмірі 75000,00 грн.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 13.01.2021 за № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

У відповідності до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За правилами п. 185.1 ст. 185 ПКУ об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

В силу вимог п. 198.1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПКУ передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК уважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість є факт їх придбання з метою використання в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку.

За результатами проведеної відповідачем перевірки встановлено, що до складу податкового кредиту за вересень 2019 року та за вересень 2020 року ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" включило суми ПДВ, сплачені по операціях з придбання будівельних та девелоперських послуг у ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ". Водночас такі господарські операції не підтверджуються документально та реально не здійснювалися, що свідчить про завищення сум податкового кредиту на 1660084,81 грн за вересень 2019 року та на суму 748484,89 грн за вересень 2020 року і як, наслідок, завищення від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 Декларації) за вересень 2020 року на суму 300000,00 грн та від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації) за вересень 2020 року на суму 2108570 грн.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на спростування висновків відповідача в частині, що стосуються нереальності господарських операцій з ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ", позивач надав посвідчені копії документів, якими такі операції оформлені і які надавались під час податкової перевірки, що відповідачем не заперечується.

Аналіз таких документів засвідчує, що 01.06.2018 між ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" та ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" укладено Договір девелопменту № 27, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" (Замовник) за свій рахунок та від свого імені доручає ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Девелопер) виконати/надати комплекс робіт/послуг, необхідних для реалізації проекту Замовника (будівництво оздоровчого комплексу).

04.06.2018 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018, якою пункт 4.1.1.1 цього Договору викладено в наступній редакції:

"Девелопер зобов`язаний щомісячно протягом 5 (п`яти) робочих днів, слідуючих за звітним місяцем, направляти на погодження Замовнику поточний звіт про хід реалізації проекту...".

Додатками № 34 від 03.09.2019, № 35 від 05.09.2019 та № 36 від 16.09.2019 до Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018 сторони погодили, що Девелопер за винагороду від свого імені, за дорученням та за рахунок Замовника організовує виконання робіт по улаштуванню металевих конструкцій підсилення під фасадні вікна будівлі ресторану, наданню послуг екскаватора-навантажувача JCB, наданню транспортних послуг, поставці метало пластикових конструкцій, монтажу сонячної електростанції живлення будівель, монтажу системи накопичення електроенергії для живлення приміщення адміністрації, монтажу мереж побутової каналізації будинку № 3, монтажу мереж дренажної каналізації будинку № 3, монтажу мереж дощової каналізації будинку № 3, влаштування котловану під будинок № 2, монтажу кабельної лінії до сонячної електростанції, улаштування мереж живлення будинку № 2 та № 3 тощо на об`єкті за адресою: Вінницька область, Літинський район, Осолинська сільська рада (за межами населеного пункту).

Крім того, Додатками № 62 від 17.09.2020 та № 63 від 22.09.2020 Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018 сторони погодили, що Девелопер за винагороду від свого імені, за дорученням та за рахунок Замовника організовує виконання робіт з розробки ґрунту та установки захисної гільзи під дорогою, з монтажу системи холодного та гарячого водопостачання, систем каналізації будівлі ресторану, з монтажу системи вентиляції будівлі ресторану, по ремонту дорожнього покриття, штукатуренню стін та облаштування гіпсокартонним листом колон приміщень будівлі ресторану, опорядженню стін приміщень будівлі ресторану на об`єкті за адресою: Вінницька область, Літинський район, Осолинська сільська рада (за межами населеного пункту).

Відповідно до акта надання послуг № 230 від 16.09.2019 та № 231 від 16.09.2019 Девелопер передав, а Замовник прийняв будівельні роботи по Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018 загальною вартістю відповідно 9055008,05 грн, в тому числі ПДВ 1509168,01 грн, та 905500,81 грн, в тому числі ПДВ 150916,80 грн.

Також 17.09.2020 між ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" та ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" підписано акт надання послуг № 234, згідно з яким позивач прийняв будівельні роботи по Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018 на загальну суму 4082644,84 грн, в тому числі ПДВ 680440,81 грн

При цьому конкретний перелік виконаних робіт/наданих послуг та їх вартість наведений у Довідках про вартість девелоперських послуг за вересень 2019 року та вересень 2020 року, що погоджені сторонами, а їх фактичне виконання/надання підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних робіт та актами надання послуг, підписаними між ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" та його контрагентами (підрядними організаціями).

Оплата наданих позивачем девелоперських послуг здійснена в повному обсязі, підтверджується відповідними банківськими та розрахунковими документами та відповідачем під сумнів не ставиться.

Відтак до складу податкового кредиту за вересень 2019 року позивач включив податкові накладні ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" від 09.09.2019 № 5, від 16.09.2019 № 6 та від 16.09.2019 № 7 на загальну суму ПДВ 1660084,81 грн, а до складу податкового кредиту за вересень 2020 року ПДВ в загальній сумі 748484,89 грн на підставі податкових накладних від 17.09.2020 за № 3 та № 4.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Дані положення врегульовані частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи (договори, акти, податкові накладні, видаткові накладні, акти звірок, акти виконаних/наданих робіт/послуг, тощо) є первинними документами в розумінні вимог статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». та у своїй сукупності повністю підтверджують факт здійснення спірних господарських операцій.

Суд також приймає до уваги факт введення в експлуатацію відповідних будівель та споруд, які були об`єктами виконання робіт за вказаним договором девелопменту, та оформлення позивачем права власності на них, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.07.2020 № 216082459 та від 27.10.2020 № 229797024, що свідчить про реальність виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, сукупність первинних, бухгалтерських, платіжних та інших документів, які зазвичай супроводжують відповідні господарські операції, підтверджує фактичне виконання контрагентом позивача будівельних робіт та надання ним девелоперських послуг згідно з Договором девелопменту № 27 від 01.06.2018, і не дає підстав для висновку про їх нереальний (фіктивний) характер.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надав до контролюючого органу пояснення та всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій з його контрагентом.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Верховний Суд в своїй постанові від 19.03.2021 справа №460/143/19 дійшов висновку про те, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Між тим, колегія суддів зауважує, що правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин

Також слід зазначити, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Платник податків, в даному випадку позивач, не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів, а тим більше контрагентів своїх контрагентів, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість.

Як вірно наголосив у своєму рішенні суд першої інстанції, відсутність у контрагентів ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" достатніх матеріальних, трудових чи будь-яких інших ресурсів, як і реалізація такими контрагентами товарів/послуг (робіт), які є відмінними від придбаних, навіть якщо такі факти будуть встановлені у визначеному законом порядку, самі по собі не зумовлюють недійсність Договору девелопменту № 27 від 01.06.2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Всупереч вказаним вище висновкам та правовим позиціям, висновки фіскального органу щодо порушення ТОВ "ЛІТИН-БІОСФЕРА" вимог податкового законодавства при декларуванні податкового кредиту та визначенні від`ємного значення за вересень 2019 року та вересень 2020 року переважно ґрунтуються на тому, що прямим контрагентом позивача ТОВ "КОМПАНІЯ "ГОМЕОПАТИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" для виконання робіт та надання послуг залучалися субпідрядні організації, які мають певні ознаки ризикованості.

Однак, це не може вважатися правомірною підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит та права на бюджетне відшкодування суми від`ємного значення з ПДВ, оскільки позивач виконав передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру задекларованого податкового кредиту.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх допустив , а не до іншої особи.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Вказані обставини справи, та досліджені судом першої інстанції, спростовують висновки податкового органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 серпня 2021 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.