Справа № 120/6913/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 р. м. Вінниця Справа № 120/6913/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Управління служби безпеки України у Вінницькій області (далі - УСБУ у Вінницькій області, відповідач) із позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність, що полягає у відмові надати інформацію на запити від 08.06.2021 р., 17.06.2021 р.;

- зобов`язати надати на електронну адресу ОСОБА_1 повну, достовірну та об`єктивну інформацію згідно із його запитами від 08.06.2021 р., 17.06.2021 р. невідкладно після набрання сили рішенням суду у даній справі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує , що двічі звернувся із запитами , однак відповідач не надав повної інформації, що і стало підставою для звернення до суду.

05.07.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 КАС України.

14.07.2021 р. надійшов відзив поданий "представником УСБУ у Вінницькій області М.Косенко", однак такий не приймається до уваги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року № 1401-VIII.

Відтак підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Отже, законодавець розмежував поняття "самопредставництво" та "представництво інтересів", які, відповідно, передбачають участь, зокрема, органу державної влади у судовій справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто в порядку самопредставництва, або ж через представника.

Таким чином, самопредставництво органу державної влади в адміністративній справі може здійснюватись лише особами, коло яких визначено у ч. 3 ст. 55 КАС України.

Водночас в силу положень ст.ст. 131-1, 131-2, абзацу 2 підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 01.01.2020 здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що у разі здійснення самопредставництва повноваження особи, яка від імені органу державної влади подає (підписує) заяву, клопотання, скаргу, мають бути підтверджені належними документами, наприклад статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) або відомостями про займану посаду.

Відповідна правова позиція наведена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 480/1886/19.

До відзиву відповідача не надано документів, які б підтверджували повноваження М.Косенка на здійснення самопредставництва чи представництва відповідного органу державної влади.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що від імені відповідача відзив подано (підписано) особою, права якої на вчинення відповідних дій не підтверджені у встановленому законом порядку, а відтак, доводи викладені в ньому не беруться судом до уваги.

19.07.2021 р. надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що відзив не підлягає прийняттю, оскільки підписано не уповноваженої особою. Також вказано, що відповідач повинен був вирахувати середнє арифметичне значення розміру грошового забезпечення із відомостей, згідно яких виплачувалось грошове забезпечення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

08.06.2021 р. ОСОБА_1 звернувся із публічним запитом до Управління СБУ, в якому просив надати інформацію про розмір грошового забезпечення (знеособлено , без прив`язки до конкретних співвробітників та у середніх значеннях за Управління) за посадою аналогічною, або прирівняною до посади начальника сектору шифрованого документального зв`язку Управління СБ України у Вінницькій області станом на 01.06.2021 р. за наступними складовими :

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання підполковник;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) ;

- надбавка за особливості проходження служби;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості");

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (більше 5 років);

- інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (за наявності);

- премія;

- усього щомісячне грошове забезпечення.

За наслідком розгляду даного запиту 14.06.2021 р. надано відповідь за вих. №53/Г-2/45, в якій вказано, що граничний розмір грошового забезпечення за посадою начальника сектору (35 т.р.) станом на 01.06.2021 р. складає:

- посадовий оклад - 6 630 грн.;

- оклад за військове звання (підполковник) - 1410 грн.;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) 50% (від посадового окладу та окладу за військовим званням);

- надбавка за особливості проходження служби - до 99 % (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за календарну вислугу років);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості") - 20% (від посадового окладу);

- надбавка за шифрувальну роботу - 20% (від посадового окладу);

- премія - 10% (від посадового окладу);

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач 17.06.2021 р. повторно звернувся до управління щодо надання точної інформації про розмір грошового забезпечення (знеособлено, без прив`язки до конкретних співвробітників та у середніх значеннях за Управління) за посадою аналогічною, або прирівняною до посади начальника сектору шифрованого документального зв`язку Управління СБ України у Вінницькій області станом на 01.06.2021 р. за наступними складовими :

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання підполковник;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) ;

- надбавка за особливості проходження служби;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості");

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (більше 5 років);

- інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (за наявності);

- премія;

- усього щомісячне грошове забезпечення.

18.06.2021 р. відповідачем надано відповідь в якій вказано складові грошового забезпечення аналогічні тим, які зазначенні в листі від 14.06.2021 р. за вих. №53/Г-2/45. Окремо вказано, що надбавка за особливості проходження служби виплачується залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою, відтак, така не може бути визначена за посадою начальника сектору шифрованого документального зв`язку в середньому значенні.

Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме: Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі -Закон № 393/96-ВР), Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 № 2657-XII (далі Закон - № 2657-XII) та Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон - № 2939-VI).

Згідно з частиною другою 2 статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону № 2657-XII передбачено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 5 Закону № 2657-XII, кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

У свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом № 2939-VI.

При цьому суд враховує, що інформаційні запити позивача від 08.06.2021 року та 17.06.2021 р. були ним подані та розглянуті відповідачем саме в порядку, визначеному цим Законом, а тому суд надає оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Закону № 2939-VI.

Так, відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 6 частини першої статі 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 2939-VI, під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (ч. 2 статті 22 Закону № 2939-VI).

Відповідно до положень статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

Із аналізу вище процитованих норм видно, що запитувач має право звертатись із інформаційними запитами та отримати інформацію, а суб"єкт, який володіє статусом розпорядника публічної інформації, зобов`язаний надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновків, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом.Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС у справі № 817/1432/15.

В контексті наведеного, оцінюючи позовні вимоги, суд вказує наступне.

08.06.2021 р. та 17.06.2021р ОСОБА_1 звернувся із публічними запитами до Управління СБУ, в якому просив надати інформацію про розмір грошового забезпечення (знеособлено, без прив`язки до конкретних співвробітників та у середніх значеннях за Управління) за посадою аналогічною, або прирівняною до посади начальника сектору шифрованого документального зв`язку Управління СБ України у Вінницькій області станом на 01.06.2021 р. за наступними складовими :

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання підполковник;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) ;

- надбавка за особливості проходження служби;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості");

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (більше 5 років);

- інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (за наявності);

- премія;

- усього щомісячне грошове забезпечення.

За наслідком розгляду звернень, йому надано відповіді від 14.06.2021 р. та 18.06.2021 р., в яких вказано, що граничний розмір грошового забезпечення за посадою начальника сектору (35 т.р.) станом на 01.06.2021 р. складає:

- посадовий оклад - 6 630 грн.;

- оклад за військове звання (підполковник) - 1410 грн.;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) 50% (від посадового окладу та окладу за військовим званням);

- надбавка за особливості проходження служби - до 99 % (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за календарну вислугу років);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості") - 20% (від посадового окладу);

- надбавка за шифрувальну роботу - 20% (від посадового окладу);

- премія - 10% (від посадового окладу).

Також вказано, що надбавка за особливості проходження служби за посадою начальника сектору шифрованого документального зв`язку не може бути визначена в середньому значенні, оскільки виплачується залежно від якості, складності , обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Суд акцентує увагу, що відповідачем надано відповіді на запити, в яких зазначена наявна задокументована інформація стосовно розміру грошового забезпечення за посадою начальника сектору (35 т.р.) станом на 01.06.2021 р., яка складає:

- посадовий оклад - 6 630 грн.;

- оклад за військове звання (підполковник) - 1410 грн.;

- надбавка за календарну вислугу років (32 роки) 50% (від посадового окладу та окладу за військовим званням);

- надбавка за особливості проходження служби - до 99 % (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за календарну вислугу років);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень ("особливої важливості") - 20% (від посадового окладу);

- надбавка за шифрувальну роботу - 20% (від посадового окладу);

- премія - 10% (від посадового окладу).

В свою чергу, визначення середнього значення даних складових про які просить позивач можливо лише після обробки відповідних відомостей, обчислення таких, а отже не є публічною інформацією у розумінні Закону України № 2939-VI, оскільки не є по своїй суті заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем надано відповіді на запити ОСОБА_1 в межах наявної публічної інформації, суд доходить висновку, що управлінням не допущено порушень вимог Закону № 2939-VI.

Більш того, суд акцентує увагу й на тому, що відповіді управління від 14.06.2021 р. за вих. 53/Г-2/45 та від 18.06.2021 р. за вих. №53/Г-3/45 не містять відмови у наданні відповідей на запит.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ,РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Служби безпеки України у Вінницькій області (вул. Грушевського, 27, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення сформовано: 08.09.21 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна