Справа № 520/15887/2020
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2021 р.Справа № 520/15887/2020

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Русанова В.Б., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України, Міністра оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/15887/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , Міністра оборони України , Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України , треті особи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України , Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба

про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання поновити на посаді, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , Міністра оборони України , Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України треті особи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України , Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання поновити на посаді, визнання протиправним та скасування наказу.

На рішення суду Міністерством оборони України, Міністром оборони України подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті.

В обґрунтування клопотання, заявниками зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про збройні сили України", Міноборони є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України, а згідно ст. 15 цього ж Закону, фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Бюджетного кодексу України, Міноборони є головним розпорядником коштів Державного бюджетуУкраїни, якому бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України на відповідний рік (п. 1 ч.2 ст. 22), будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (ч.2 ст. 23), а згідно абз. 5 п.1.4. розділу 1 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 № 590, Міноборони свої функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України реалізовує через Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Таким чином, беручи до уваги те, що Східний територіальний юридичний відділ (м. Харків) є бюджетною установою і повністю фінансується за рахунок коштів державного бюджету, через Департамент фінансів Міноборони (м. Київ), територіально відокремлений від центрального апарату Міноборони, тривалу процедуру отримання коштів, на момент подання апеляційної скарги Департаментом фінансів судовий збір за подання даної апеляційної скарги не сплачено з об`єктивних та незалежних від нього причин по причині відсутності бюджетних коштів, а тому такий майновий стан перешкоджає представнику Міноборони сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі та наданню до суду апеляційної інстанції доказів його сплати .

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, у розумінні ст.133 КАС України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану особи, яка, у свою чергу, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. В іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Апелянтами належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору не надано, так само як і не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Крім того, фактично неможливість сплати судового збору відповідачі пов`язують не з незадовільним майновим станом у розумінні ст.133 КАС України, ст.8 Закону України "Про судовий збір", а з особливостями фінансування Міністерства оборони України як бюджетної установи.

Обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Виходячи з наведеного, клопотання Міністерства оборони України та Міністра оборони України про відстрочення сплати судового збору по справі жодним чином не обґрунтовано, жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану відповідачів матеріали справи не містять та доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі, що спричиняє неможливість сплати судового збору, не надано.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних умовах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи кількість задоволених позовних вимог судом першої інстанції, розмір ставки судового збору за подання даної апеляційної скарги на рішення суду складає 1 261 грн. 20 коп. (150% від 840,80 грн.).

Оскільки, апеляційна скарга подана двома заявниками, розмір ставки судового збору за її подання становить 2 522 грн. 40 коп. (1 261 грн. 20 коп. х 2).

З огляду на викладене, заявники апеляційної скарги мають право надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 522 грн. 40 коп.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: Отримувач УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA1020661, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди.

Згідно із ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неусунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги остання буде повернута апелянту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.4 ст. 169, ч.5 ст. 296, ч.2 ст.298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Міністерства оборони України, Міністра оборони України про відстрочення сплати судового збору до вирішення по суті справи № 520/15887/2020 - відмовити.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, Міністра оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/15887/2020 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , Міністра оборони України , Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України треті особи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України , Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання поновити на посаді, визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Надати апелянтам строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Русанова