Справа № 520/9426/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 вересня 2021 р. № 520/9426/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (, вул. Клочківська, буд. 228 П, а/с 1112, м. Харків, 61045) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 30.11.2020 року Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про заборону в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що постановою від 30.11.2020 р. ОСОБА_1 було заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки виключно з огляду на порушення останнім вимоги статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та ОБГ" та ст. 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" з огляду на наявність інформації щодо неодноразового виїзду останнього до тимчасово окупованої території Донецької області протягом вересня 2017 року через тимчасово непрацюючі пункти пропуску. Представник позивача наголосив на тому, що приписами чинного законодавства зазначено, що якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду. Як стверджує ОСОБА_1 , він жодного разу не виїжджав до тимчасово окупованої території Донецької області, та не перетинав тимчасово непрацюючі пункти пропуску. Формулювання у постанові від 30.11.2020 року щодо "наявної інформації" може свідчити лише про відсутність "обґрунтованого звернення" у розумінні п.6 Інструкції №1235, та в цілому - про відсутність обґрунтованих доказів провини ОСОБА_1 . На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законів України. В Україні функціонує відповідний порядок перетинання державного кордону України на шляхах міжнародного сполучення через спеціально виділену території місцевості з комплексом технічних засобів і споруд, які забезпечують право осіб на вільне пересування з дотриманням встановлених правил та функціонують на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

Своїм розпорядженням від 18.02.2015 року №106-р "Про закриття пунктів пропуску через державний кордон" Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти з пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) "Маринівка", "Новоазовськ", "Успенка", "Іловайськ", "Квашине", "Донецьк", "Должанський", " Червона Могила ", " Ізварине ", " Красна Талівка ", " Юганівка ", " Герасимівка ", " Петрівка ", " Луганськ ", "Червонопартизанськ". Представник відповідача наголошує на тому, що позивач неодноразово виїжджав до тимчасово окупованої території Донецької області протягом вересня 2017 року. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що зазначені документи жодним чином не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 законодавства України щодо перетину державного кордону України, зокрема факт неодноразового виїзду останнім до тимчасово окупованої території Донецької області через непрацюючі пункти пропуску.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2015 - 2020 р.р. неодноразово здійснював в`їзд в Україну, тимчасово перебуваючи на її території. Це було пов`язано з характером його діяльності, та наявністю близьких родичів.

Під час чергового перетину кордону 30 листопада 2020 року працівники прикордонної служби заборонили в`їзд ОСОБА_1 на територію України, повідомивши про винесення відносно нього відповідної постанови, та здійснивши в його паспорті відповідний штамп про заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки, тобто до 29.11.2023 року.

На адвокатський запит 25 квітня 2021 року Харківським прикордонним загоном Державної прикордонної служби України було отримано копію постанови від 30.11.2020 року про заборону в`їзду в Україну.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 було заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки виключно з огляду на порушення останнім вимоги статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та ОБГ" та ст. 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" з огляду на наявність інформації щодо неодноразового виїзду останнього до тимчасово окупованої території Донецької області протягом вересня 2017 року через тимчасово непрацюючі пункти пропуску.

Позивач не погоджується із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує права позивача. З метою захисту порушених прав позивач звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Прикордонний контроль забезпечується шляхом: 1) установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням; 2) застосування технічних засобів прикордонного контролю, використання службових собак та інших тварин; 3) створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних; 4) спостереження за транспортними засобами і в разі потреби їх супроводження; 5) здійснення адміністративно-правових, а також оперативно-розшукових заходів; 6) організації і забезпечення взаємодії з підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких пов`язана з міжнародним сполученням; 7) координації дій контрольних органів і служб.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль" перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.8 Закону України "Про прикордонний контроль" уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: 1) наявності в нього дійсного паспортного документа; 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; 3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; 4) підтвердження мети запланованого перебування; 5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Недотримання іноземцем, особою без громадянства умов перетинання державного кордону на в`їзд в Україну не перешкоджає можливості розгляду в установленому законом порядку питання щодо надання йому притулку чи визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

За наявності підстав гуманітарного характеру, для забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань іноземцю, особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну, Голова Державної прикордонної служби України або особа, яка виконує його обов`язки, може дозволити перетнути державний кордон.

Відповідно до положень ст.9 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: 1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; 2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; 3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Процедура здійснення контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, та передбачає: 1) встановлення місць відправлення та призначення, мети та умов запланованого перебування з проведенням у разі необхідності перевірки відповідних підтверджуючих документів і співбесіди; 2) з`ясування наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення для перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за її межі, а також його розмір визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення контролю другої лінії може проводитися в окремому приміщенні пункту пропуску через державний кордон.

Іноземцям та особам без громадянства, щодо яких проводиться процедура здійснення контролю другої лінії, надається інформація про мету такої перевірки українською та англійською мовами або мовою держави, що межує з Україною, із зазначенням права іноземця або особи без громадянства звертатися з проханням назвати прізвища або службові особисті номери уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які проводять додаткові перевірки, назву пункту пропуску через державний кордон і дату перетинання державного кордону.

З матеріалів справи вбачається, що громадянину Російської Федерації заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки виключно з огляду на порушення останнім вимоги статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та ОБГ" та ст. 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" з огляду на наявність інформації щодо неодноразового виїзду останнього до тимчасово окупованої території Донецької області протягом вересня 2017 року через тимчасово непрацюючі пункти пропуску.

Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в`їзд іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом та спеціальним дозволом, виданим територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області; громадян України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Своїм розпорядженням від 18.02.2015 року №106-р "Про закриття пунктів пропуску через державний кордон" Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти з пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) "Маринівка", "Новоазовськ", "Успенка", "Іловайськ", "Квашине", "Донецьк", "Должанський", "Червона Могила", "Ізварине", "Красна Талівка", "Юганівка", "Герасимівка", "Петрівка", "Луганськ", "Червонопартизанськ". Представник відповідача наголошує на тому, що позивач неодноразово виїжджав до тимчасово окупованої території Донецької області протягом вересня 2017 року.

Відповідач наголосив на тому, що позивач не обмежений у праві звернутися засобами електронного зв`язку на адресу Адміністрації Держприкордонслужби України для отримання дозволу на в`їзд/виїзд з тимчасово окупованої території Донецької та Луганської області і перетнути держаний кордон України на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України. Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи суд не вбачає протиправності в діях відповідача щодо прийняття оскаржуваної постанови.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262,278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України (, вул. Клочківська, буд. 228 П, а/с 1112, м. Харків, 61045) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2021 року.

Суддя Н.А. Полях