Справа № 420/9165/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9165/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовною заявою до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

До суду звернувся ОСОБА_3 з позовною заявою до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

До суду звернувся ОСОБА_4 з позовною заявою до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

До суду звернулася ОСОБА_5 з позовною заявою до Ананьївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

За цією позовною заявою відкрите загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачам - відповідей на відзив.

Протокольною ухвалою від 24.06.2021 року судом продовжено строк підготовчого провадження по цій справі до 90 днів.

Ухвалою від 3 серпня 2021 року судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у цій справі та в той же день протокольною ухвалою від 3 серпня 2021 року судом закрито підготовче провадження по цій справі та призначено її розгляд по суті.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд цієї справи в порядку письмового провадження. Позов обґрунтований позивачами тим, що Ананьївською міською радою, як правонаступником сільських рад, винесене протиправне рішення про скасування деяких рішень сільських рад, якими позивачам були надані дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд цієї справи в порядку письмового провадження. Відзив на позовну заяву обґрунтований відповідачем тим, що новообрані ради, їх виконавчі органи можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність або скасовувати акти органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є. Земельні ділянки, відведені позивачам у власність відносяться до земель колективної власності колишнього КСП «Правда» та можуть передаватися лише в оренду. Крім того, позивачі просять скасувати оскаржуване рішення в цілому, проте воно стосується і інших осіб, які до суду не зверталися та в їх частині права позивачів не порушені.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, наявність клопотань від сторін про розгляд справи без їх участі, відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивачів, заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16.11.2020 року №928 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність ОСОБА_1 , площею 2 га для ведення особистого селянського господарства Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер: :01:002:0546 та передано її у власність ОСОБА_1 .

На підставі цього рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області на зазначену земельну ділянку зареєстровано право власності за ОСОБА_1 25.11.2020 року.

Рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16.11.2020 року №926 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність ОСОБА_3 , площею 2 га для ведення особистого селянського господарства Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер: :01:002:0542 та передано її у власність ОСОБА_3 .

На підставі цього рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області на зазначену земельну ділянку зареєстровано право власності за ОСОБА_3 24.11.2020 року.

Рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16.11.2020 року №927 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність ОСОБА_2 , площею 2 га для ведення особистого селянського господарства Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер: :01:002:0541 та передано її у власність ОСОБА_2 .

На підставі цього рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області на зазначену земельну ділянку зареєстровано право власності за ОСОБА_2 24.11.2020 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 02.10.2020 року №845 ОСОБА_4 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Такий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0556 у власність ОСОБА_4 розроблений та наявний в матеріалах справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Рішенням Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 02.10.2020 року №847 ОСОБА_5 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Такий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0690 у власність ОСОБА_5 розроблений та наявний в матеріалах справи.

При цьому, Ананьївською міською радою 22 січня 2021 року прийнято рішення №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада», яким, на підставі ст. 25, 59, п. п. 14 п. 6-1 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в зв`язку з прийняттям рішень сільськими радами, що виходять за межі своїх повноважень, скасовані рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, в тому числі, щодо земельних ділянок, відведених позивачам.

Позивачі не погодилися з правомірністю такого рішення Ананьївської міської ради, а тому звернулися до суду з цим позовом про його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 19, ч. 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно із п. «б» ч.1 ст.81, п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення фермерського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Також не може бути затверджений проект землеустрою, який не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог Земельного кодексу України Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та за цими позивачами вже зареєстровано право власності на ці земельні ділянки, тобто, позивачам надані дозволи на розробку проектів на земельні ділянки, виготовлені проекти землеустрою, затверджені ці проекти, рішення є реалізованими та на підставі цих рішень позивачами вже набуто право власності на ці земельні ділянки.

Крім того, Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі цих рішень позивачами виготовлені проекти землеустрою, які мають бути затверджені органом місцевого самоврядування.

Разом з цим скасування рішень Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області після реєстрації права власності на земельні ділянки, виготовлення проектів землеустрою, тощо, порушує принцип юридичної визначеності та належного урядування.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорваті», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість («Москаль проти Польщі»). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, іntеraliа, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються («Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії»). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Позивачем здійснені дії, пов`язані з набуттям права власності на земельні ділянки, виготовлені проекти землеустрою, вчинені дії, пов`язані з реєстрацією права власності, рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, які є актами індивідуальної дії реалізовані та вичерпали свою дію, а томі у відповідача не має підстав для скасування таких рішень.

В силу приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, тощо.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідачем жодним чином в рішенні не обґрунтовані підстави його прийняття, що також порушує принцип юридичної визначеності, з такого рішення не вбачаються підстави його прийняття та позбавляє позивачів права на обізнаність з підставами прийняття такого рішення.

Відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на положення п. п. 14 п. 6-1 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких новообрана рада, її виконавчий комітет можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність, або скасовувати акти відповідних органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є, та їх посадових осіб.

Разом з цим, таке втручання в майнові права позивачем має бути пропорційним, співмірним, здійсненим у відповідності до вимог законодавства, тощо, а в даному випадку правонаступником Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, до якого перейшли права та обов`язки цієї сільської ради фактично здійснена ревізія існуючих рішень та фактично здійснено скасування власного рішення.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.

Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Тим часом ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Оскільки рішення Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, які стосуються позивачів є ненормативними актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактами їх виконання, ці акти не можуть бути скасовані органом місцевого самоврядування.

Така позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №182/2428/16-а та відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при прийнятті рішення в цій справі.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає протиправним рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада».

При цьому, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ананьївської міської ради має бути задоволений частково тільки в тій частині яка стосується позивачів, оскільки рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» стосується й інших осіб, однак вони з позовом про скасування цього рішення до суду не зверталися та це рішення в частині, яка стосується не позивачів не може порушувати права та законні інтереси позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в частині, яка стосується цієї особи, позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в частині, яка стосується цієї особи, позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в частині, яка стосується цієї особи, позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в частині, яка стосується цієї особи, позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, в частині, яка стосується цієї особи, а в іншій частині позовні вимоги позивачів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» в частині, яка стосується ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» в частині, яка стосується ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» в частині, яка стосується ОСОБА_4 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) про визнання протиправним та скасування рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ананьївської міської ради від 22 січня 2021 року №126-VIII «Про скасування деяких рішень сільських рад правонаступниками яких є Ананьївська міська рада» в частині, яка стосується ОСОБА_5 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66400, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. І. Свида