Справа № 380/3168/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3168/21 пров. № А/857/10633/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, ухвалене суддею Лунь З.І. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/3168/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому із урахуванням роз`єднаних позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині невиплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби (27.07.2009 року) та на час звільнення із військової служби (01.08.2019 року) у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 27.07.2009 року, у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині невиплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби (27.07.2009 року) та на час звільнення із військової служби (01.08.2019 року) у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 27.07.2009 року, у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням виплачених сум.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на вказаний вид винагороди, оскільки має більше 15 років військової служби.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Таку позицію обґрунтовує тим, що відповідач не був наділений правом самостійно, без правового регулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України здійснювати перерахунок винагороди позивачу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач є учасником бойових дій з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветерані» війни - учасників бойових дій.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 13.06.2019 року № 621-ОС позивач звільнений з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.07.2019 року № 336-ос виключений із списків особового складу, усіх видів забезпечення регіонального управління з 01.08.2019 року.

Позивач вважає, що на день звільнення з військової служби він не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, у розмірі посадового окладу, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 % установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу у високомобільних десантних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Додатком 25 до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 року встановлено такий одноразовий додатковий вид грошового забезпечення як винагорода за тривалість безперервної військової служби залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: 1 посадовий оклад і оклад за військовим званням за 15 років, 1,5 посадових оклади і оклади за військовим званням за 20 років, 2 посадових оклади і оклади за військовим званням за 25 років, 2,5 посадових оклади і оклади за військовим званням за 30 років, 3 за 35 років і кожні наступні 5 років.

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України Адміністрація державної прикордонної служби України затвердила «Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» від 20.05.2008 року № 425.

Згідно з підпунктом 3.25.1 вказаної Інструкції військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби, зокрема в таких розмірах: за 15 років безперервної календарної військової служби у розмірі 1 посадовий оклад та оклад за військовим званням; за 20 років безперервної календарної військової служби у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням; за 25 років безперервної календарної військової служби у розмірі 2 посадових окладів та окладів за військовим званням.

Відповідно до витягу з послужного списку позивача він призваний на військову службу 27.07.1994 року та проходив таку безперервно до 29.07.2019 року. Станом на 27.07.2009 року тривалість безперервної календарної військової служби позивача становила 15 років.

Суд першої інстанції вірно встановив, що, відповідно до особистої картки грошового забезпечення позивача за 2009 рік, позивачу не виплачувалась винагорода за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 1 посадового окладу та окладів за військовим званням.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що постанови Верховного Суду у справах на які посилався відповідач у апеляційній скарзі ухвалені за різних предмета та підстав спору, а тому апеляційний суд відхиляє ці аргументи відповідача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року в справі № 380/3168/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повний текст постанови складений 06.09.2021 року