Справа № 160/16331/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

06 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 160/16331/20

адміністративне провадження № К/9901/30521/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Єзерова А.А., Шарапи В.М.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

08 грудня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком протиправними;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- визнати період роботи ОСОБА_1 з:

1. 30.11.1981 року до 12.08.1982 року, всього 9 місяців 22 дні - запис №3 в трудовій книжці (період навчання);

2. 14.08.1987 року по12.06.1989 року, всього 1 рік 10 місяців - запис в трудовій книжці, довідка за № 11, довідка з архіву № К-2361 від 29.10.2020 року;

3. 29.07.1994 року по 31.07.2002 рік, всього 8 років 1 місяць 3 дні, згідно із Свідоцтва № 63402432 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 29 липня 1994 року, Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності згідно рішення № 278/5 від 29.07.1994 року, від 02 червня 1997 року;

4. 02.2008 по 31.03.2012 рік - 4 роки 1 місяць 26 днів як такий, що дає право на призначення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням судового рішення та призначити пенсію за віком з дати звернення, тобто з 16 жовтня 2020 року, та виплатити належні пенсійні виплати за весь час з моменту звернення за призначенням пенсії вперше.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Визнано період роботи ОСОБА_1 , з:

1. 30.11.1981 року до 12.08.1982 року, всього 9 місяців 22 дні, запис № 3 в трудовій книжці (період навчання);

2. 01.01.2000 року по 31.12.2000 рік - 1 рік, з 06.04.2001 року по 06.02.2002 рік -1 рік 3 місяці 26 днів - Свідоцтво № 63402432 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 29 липня 1994 року, Свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності згідно рішення № 278/5 від 29.07.1994 року від 02 червня 1997 року;

3. 02.2008 по 31.12.2009 року - 1 рік 10 місяців 28 днів як такий, що дає право на призначення пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням судового рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Іванус Олени Анатоліївни про виправлення описки в рішенні суду у справі № 160/16331/20 задоволено.

Виправлено описку, допущену у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі №160/16331/20, вказавши вірно у четвертому абзаці пунктах 1, 2 резолютивної частини рішення суду:

Визнати період роботи ОСОБА_1 з:

« 30.11.1981 року до 12.08.1982 року, всього 8 місяців 12 днів, запис № 3 в трудовій книжці (період навчання)", замість помилково зазначеного « 30.11.1981 року до 12.08.1982 року, всього 9 місяців 22 дні, запис № 3 в трудовій книжці (період навчання)»;

« 01.01.2000 по 31.12.2000 рік 1 рік, з 06.04.2001 по 06.02.2002 рік 10 місяців 00 днів - Свідоцтво № 63402432 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 29 липня 1994 року, Свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності згідно рішення № 278/5 від 29.07.1994 року від 02 червня 1997 року», замість помилково зазначеного « 01.01.2000 по 31.12.2000 рік 1 рік, з 06.04.2001 по 06.02.2002 рік 1 рік 3 місяці 26 днів - Свідоцтво №63402432 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 29 липня 1994 року, Свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності згідно рішення № 278/5 від 29.07.1994 року від 02 червня 1997 року».

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Також скаржником подано клопотання про поновлення стоку на касаційне оскарження. Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник обґрунтовує тим, що постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року отримано 29 липня 2021 року, що підтверджується супровідним листом Третього апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року № 160/16331/20 та поштовим конвертом із штрихкодовим ідентифікатором 753.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, нормативно-правові акти, а також позицію скаржника про те, що судами ухвалено судові рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року.

3. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути особі, яка її подала.

4. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.А. Єзеров

Суддя В.М. Шарапа