Справа № 520/6035/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 р. Справа № 520/6035/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Король Д.О.,

за участі представників:

позивача - Мирошник Т.Ю., відповідача - Милейко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року, є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що митний орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, оскільки документи, подані декларантом Слобожанської митниці Держмитслужби, містили розбіжності в частині заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митного органу ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів, а також не підтверджено відповідними документами задекларованого найнижчого рівня митної вартості, виключаючи можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товару. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій він підтримав позовні вимоги. Також, представники сторін по справі надавали до суду додаткові пояснення.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2020 року, лютому 2021 року ПрАТ «Новий Стиль» на територію України був ввезений товар: частини та компоненти стільців та меблів, виробник: EAST PACIFIC TRADING LIMITED, країна виробництва: Китай. Імпорт товару здійснювався на підставі Контракту N180921 від 10.05.2018 р., надалі - Контракт, та додатків до нього, інших товаросупровідних документів, документів на перевезення.

Умовами Контракту, в якому Позивач є Покупцем, а Продавцем - компанія EAST PACIFIC TRADING LIMITED, визначено: Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: частини та компоненти стільців та меблів («Товар») на умовах, викладених у цьому Контракті, (п. 1.1. Контракту).

Конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначаються в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину (п. 1.3. Контракту).

Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах, серед яких: EXW Шанхай, Китай, FOB Нінгбо, Китай (п. 3.1. Контракту з урахуванням додаткової угоди від 25.08.2019 року).

Ціна товару за окремою партією товару визначається в специфікаціях та інвойсах на окрему партію товару (п. 4.1. Контракту).

Товар поставлявся двома партіями. Поставка однієї партії (листопад 2020) здійснювалася на умовах EXW Шанхай, Китай, поставка іншої партії (лютий 2021) - на умовах FOB Нінгбо, Китай.

З метою митного оформлення придбаних товарів, уповноваженою особою ПрАТ "Новий Стиль" на кожну партію товару складено митну декларацію, з визначенням митної вартості товару у відповідності до вимог МК України: 1) МД № UA 807170/2020/058152, 2) МД № UA 807170/2021/006520.

На підтвердження митної вартості товару позивачем були подані наступні документи: Декларації митної вартості № UA 807170/2020/058152 від 02.11.2020 р., № UA807170/2021/006520 від 08.02.2021 р., Контракт №180921 від 10.05.2018 р., додаткові угоди до Контракту, Специфікація № 62 від 28.09.2020 р., Специфікація № 82 від 23.12.2020, Комерційні інвойси № С120-009-046 від 28.09.2020 р. №СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020 (з перекладом), Коносамент SHWERLHW20090177 від 03/10/2020р.; CMR z 1923 від 26.10.2020 р.; Коносамент COSUC від 27.12.2020 р., Сертифікати про походження товару № С60001 від 12.10.2020 р. та № С20МА28СТ1С71003 від 24.12.2020 р., Пакувальні листи PL20-009-046 від 28.09.2020p; PL20-009-054&010-057&007-07(2) від 23.12.2020 р., Договір на надання транспортно-експедиційних послуг з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 32565288 від 15.04.2020 р., Рахунок транспортних витрат ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 966 від 26.10.2020 р., Довідка про транспортні витрати вих. № 2610-1 від 26.10.2020 р., Договір на № 01042020 від 01.04.2020, рахунок фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських послуг СФ - 20557 від 22.01.2021, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) 22/01/10810-3 від 22.01.2021, Калькуляція транспортних витрат б/н від 28.01.2021. Копії вказаних документів надано до матеріалів справи.

Під час контролю митної вартості товару за МД № UA 807170/2020/058152 відповідач оформив запит № 21467 від 02.11.2020 року, за МД № UA 807170/2021/006520 - запит № 22566 від 08.02.2021 року.

В запиті № 21467 від 02.11.2020 року запропоновано позивачу надати додаткові документи та пояснення відповідно до ст. 52, 58 МК України щодо МД № UA807170/2020/058152, у зв`язку з вирішеним спірного питання правильності визначення митної вартості товару "1 та у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР.

В запиті № 22566 від 08.02.2021 року запропоновано позивачу надати додаткові документи та пояснення відповідно до ст. 52, 58 МК України щодо МД № UA 807170/2021/006520, у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР.

У відповідь на запити позивач надав листи №03.11.2020/2 від 03.11.2020 року, №08.02.2021/6 від 08.02.2021 року з інформацією та поясненнями стосовно запитуваної інформації, а також документи з поставки товару згідно переліку, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, визначених в митних деклараціях.

На підставі розгляду вказаних документів, Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA 807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

У рішенні №UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом - методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні №UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом - резервним методом.

Із застосуванням цих заявлених методів відповідач збільшив митну вартість кожної одиниці товару.

Також, Слобожанською митницею Держмитслужби видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення МД № UA 807170/2020/01255, № UA 807170/2021/00168.

З метою уникнення простою транспорту та виробничою необхідністю позивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом, оформивши 04.11.2020 року МД № UA807170/2020/058723 та 09.02.2021 року, МД № UA807170/2021/0056908, за якою випустив товар у вільний обіг під гарантію за ст.55 МК України.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ьч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA 807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

1. В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA 807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі МК України, зазначено причини: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив, на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: не надано переклад митної декларації країни відправлення, наявні рішення про коригування митної вартості за подібним товаром по даному підприємству), а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. Коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) відповідно до ст. 60, 61 МК України.

Листом від 24.02.2021 року Слобожанська митниця Держмитслужби повідомила позивача, що у поданих до митного оформлення документах (ВМД, довідка про транспортні витрати, рахунок транспортних витрат коносамент (bill of lading) містились розбіжності щодо умов поставки товару, саме довідка про транспортні витрати та рахунок щодо транспортних витрат наданий від особи, що безпосередньо не здійснювала перевезення вантажу відповідності коносаменту, разом з тим договір (контракт) про перевезення, вказаний в графі 44 ВМД, декларантом надано не було. У зв`язку з чим прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 03.11.2020 №UA807170/2020/000029/2 за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару.

На лист відповідача від 24.02.2021 року позивач надав відповідь від 19.03.2021 року з поясненнями, а також доданими на підтвердження пояснень документами.

З наданих документів встановлено, що у ВМД № UA 807170/2020/058152 зазначений базис поставки EXW Шанхай. Саме на умовах EXW Шанхай була визначена ціна товару у ціновій пропозиції від 11.09.2020 р., на підставі якої була укладена специфікація № 62 від 28.09.2020, визначена ціна товару в інвойсі № С120-009-046 від 28.09.2020 р.

У довідці про транспортні витрати № 2610-1 експедитор ТОВ «Консольлайн» визначив вартість з доставки вантажу по маршруту Шанхай, Китай - Ягодин, Україна. Рахунок на оплату № 966 від 26.10.2020 зазначає такі складові витрат на перевезення за межами території України: перевезення залізничним транспортом, міжнародні транспортні послуги за межами території України.

В свою чергу, Коносамент SHWERLHW20090177 не визначає умов поставки товару і не містить числових значень складових митної вартості.

Відповідно до документів, які надійшли від експедитора ТОВ після дати ВМД, у звіті від 04.11.2020 та додатку до звіту перевезення залізницею за межами державного кордону України здійснювалося за маршрутом Шанхай, Китай, - Юхинь, Китай, - Ухань, Китай, - Польща на умовах контейнерної доставки, доставка контейнеру до з/д терміналу та навантажувально-розвантажувальні роботи входять до залізничного сервісу, виконавцями послуг є WAY EASY SUPPLY CHAIN, Китай, та LANGOWSKI LOGISTICS SP. Z O.O. SP. К., Польща. Згідно акту надання послуг № 966 від 04.11.2020 р. вартість перевезення залізничним транспортом за межами території України - 62 205,50 грн., міжнародні транспортні послуги за межами території України - 24 000,00 грн. Транспортні послуги на користь ТОВ «Консольлайн» були оплачені платіжним дорученням № 16424 від 08.12.2020 р.

У графі 44 ВМД зазначений договір № 32565288 від 15.04.2020 р. на надання транспортно-експедиційних послуг, експедитором є ТОВ «Консольлайн», код 42289205. Згідно з п. 1.1. цього договору експедитор від власного імені та за дорученням клієнта надає транспортно-експедиційні послуги з забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, авіа або автомобільним транспортом в прямому та змішаному сполученні. За п. 1.2. експедитор має право від власного імені укладати договори з перевізниками, залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом за виконання зобов`язань. Таким чином, саме експедитор є зобов`язаною особою перед AT «Новий стиль» за перевезення товару за комерційним інвойсом № С120-009-046 від 28.09.2020 р, а документи, отримані за умовами договору № 32565288 є тими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів. У картці відмови № UA807170/2020/01255 за підписом головного державного інспектора митного поста «Харків-товарний» Круглова Сергія Івановича договір №32565288 від 15.04.2020 зазначений в переліку наданих декларантом документів.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

2. В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA 807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі МК України, зазначено причини: не надана декларантом інформація щодо угод на ідентичні товари, щодо угод на подібні товари, щодо ідентичних чи подібних товарів, які на митній території України у незмінному стані, відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, транспортування, страхування; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мають вплив на процес формування ціни товару, на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів, витрат на навантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України.

Листом від 24.02.2021 року Слобожанська митниця Держмитслужби повідомила позивача, що у поданих до митного оформлення документах (у ВМД, контракт, коносамент (bill of lading) містились розбіжності щодо умов поставки товару, а саме контрактом від 04.05.2018 №180921 не передбачено умови поставки FOB Ningbo які зазначені у поданих документах, договір (контракт) на перевезення, вказаний в гр. 44 ВМД декларантом до митного оформлення надано не було. У зв`язку з чим Слобожанською митницею Держмитслужби було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 09.02.2021 №UA807170/2021/000024/2 за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару.

На лист відповідача від 24.02.2021 року позивач надав відповідь від 18.03.2021 року з поясненнями, а також доданими на підтвердження пояснень документами.

З наданих документів встановлено, що умова поставки FOB Ningbo була погоджена сторонами шляхом складання 25.08.2019 Додаткової угоди до контракту, копію цієї Додаткової угоди додаємо. До того ж, відповідно до п.3.1. Контракту умови поставки окремої партії товару визначаються в інвойсі та специфікації. Комерційний Інвойс СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020, Специфікація № 82 від 23.12.2020 до Контракту умовами поставки визначають FOB Ningbo. За коносаментом COSUC портом погрузки є Ningbo, China. У ВМД в гр. 20 зазначено умови поставки: FOB CN Ningbo. Отже, ніяких розбіжностей щодо умов поставки немає. Договір (контракт) на перевезення, вказаний в гр. 44 ВМД декларантом до митного оформлення надано не було.

У наданій для розмитнення ВМД у графі 44 зазначений договір № 01042020 від 01.04.2020 р. на надання транспортно-експедиційних послуг, експедитором є ТОВ «ТГЛ Україна, код 34930385. Згідно з п. 1.1. цього договору експедитор від власного імені та за дорученням клієнта надає транспортно-експедиційні послуги з забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, авіа або автомобільним транспортом в прямому та змішаному сполученні. За п. 1.2. експедитор має право від власного імені укладати договори з перевізниками, залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом. Таким чином, саме експедитор є зобов`язаною перед АТ «Новий стиль» особою з перевезення товару за комерційним інвойсом СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020, документи, отримані за умовами договору № 01042020 від 01.04.2020 р. є тими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

У картці відмови № НА807170/2021/00168 за підписом головного державного інспектора митного поста «Харків-товарний» Міщенко Андрієм Івановичем договір № 01042020 від 01.04.2020 року зазначений в переліку наданих документів.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598).

Тобто вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того згідно Правил, митний орган повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 р. у справі №810/5436/15.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року по справі №200/6521/20-а.

Судом встановлено, що відповідачем не доведено розбіжностей в документах, які б могли вплинути на митну вартість або ознак підробки, що б могли надати митному органу підстави для висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 р. у по справі № 804/1755/17.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року необґрунтовані та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Крім того, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA 807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року, що позивачем не забезпечено переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення з огляду на положення стаття 254 Митного кодексу України, суд вважає помилковими з наступних підстав.

Вказана норма права визначає, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Таким чином, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем до митного оформлення подавались документи, складені англійською мовою, а тому вимога Митниці про переклад останніх є такою, що суперечить положенням статті 254 Митного Кодексу України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 р. у справі № 520/10709/18.

Крім того, суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що митним органом взято в якості джерела цінової інформації недостовірну інформацію, що унеможливлює її використання під час визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України позивачем.

Щодо інших доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (, адреса: вул. Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020) до Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 7313730, адреса: вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та №UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () судові витрати в розмірі 2882 (дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 15 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 7313730).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2021 року.

Суддя О.В.Шевченко