Справа № 160/11167/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
08.07.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110150/2021/000040/1 від 24.02.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач вважає, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства, витребовує у позивача додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішення, яке звернуто до оскарження.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
30.07.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що під час митного оформлення в інспектора виник сумнів в заявлених відомостях декларантом, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не було подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. В даному випадку були наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МК України, п.6 ст.54 МК України. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, та картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
16.08.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, викладеній у відзиві, та зазначено правову позицію, аналогічну викладеній в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.07.2018 року між ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ та Компанією «Zhejiang Shengyi Textile Co Ltd», Китай, укладено контракт №8/18.
За контрактом продавець продає, а покупець купує товари широкого споживання з якістю згідно сертифікату якості виробника товару (п.1.1. Контракту).
Товар постачається в кількості (партіями) та на умовах узгоджених сторонами в додаткових угодах (спеціфікаціях) до цього контракту, що є невідємною частиною цього контракту (п.1.2. Контракту).
Ціна та умови оплати товару, що постачається, узгоджується Сторонами у додаткових угодах специфікаціях (п.2.2. Контракту)
Специфікацією №8/2 від 04.12.2020 року поставку товару було погоджено на суму 65 370, 26 доларів США.
Пунктами 1.1 та 1.2 додаткової угоди №6 до контракту було погоджено, що специфікація №8 від 30.06.2020 року анулюється, поставка по ній здійснюватися не буде. Попередня оплата здійснена згідно специфікації №8 від 30.06.2020 року та додаткової угоди №3 від 30.06.2020 року у сумі 31 866 доларів США, що сплачена 05.08.2020 року, зараховується в оплату специфікації № 8/2 від 04.12.2020 року. Остаточний розрахунок у сумі 33 504, 26 доларів США по специфікації №8/2 від 04.12.2020 року буде здійснено до 20.02.2021 року.
ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» з метою митного оформлення товарів «І. Тканина - текстильний матеріал, виготовлена шляхом переплетення, вибілена, ширина тканини з урахуванням пругів складає 220 см. Переплетення тканини полотняне. Тканина виготовлена з комплексних синтетичних поліефірних текстурованих ниток на 100%, не має просочення та покриття, які б сприймалися неозброєним оком, з тисненням, різних артикулів, використовується у меблевій промисловості: щільність 8; 2. Тканина - текстильний матеріал, виготовлена шляхом переплетення, пофарбована, ширина тканини з урахуванням пругів складає 220 см. Переплетення тканини полотняне. Тканина виготовлена з комплексних синтетичних поліефірних текстурованих ниток на 100%, не має просочення та покриття, які б сприймались неозброєним оком, з тисненням, різних артикулів, використовується у меблевій промисловості» подало до Дніпровської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію №UА110150/2021/002656 від 24.02.2021 року.
Митним органом сформовано та направлено на адресу підприємства повідомлення, у якому митний орган зазначив, що декларанту необхідно надати документи, що підтверджують митну вартість товару відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України.
Відповідно до ст.55 Митного кодексу України декларант згідно листа вих. №06/04/21 від 06.04.2021 року, надав: договір на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів від 30.10.2019 року №КЕ-387/19; заявку на транспортування від 25.12.2020 року; додаткову угоду №3 від 30.06.2020 року; спеціфікацію №8 від 30.06.2020 року; свіфт на суму 31 866 долларів США від 05.08.2020 року, переклад митної декларації країни відправлення.
В рішенні про коригування митної вартості здійснено коригування товару-1 на суму 0,3967 дол. США за одиницю, товару-2 на суму 0,4059 дол. США за одиницю.
Оцінюючи рішення про коригуванням митної вартості товару на предмет його відповідності закону, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Так, відносно спірної ЕМД митницею встановлені наступні розбіжності:
- оцінювана партія товару за ЕМД від 24.02.2021 року №UА110150/2020/002610 заявлена відповідно до контракту за заявленим виробником «Zhejiang Shengyi Textile Co Ltd» від 20.07.2018 року №8/18 та специфікацію від 04.12.2020 року №8/2. Відповідно до пункту 3.1 контракту від 27.07.2018 року №8/18 кількість товару, що постачається повинна відповідати відомостям інвойсу. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої ст. 58 МКУ. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст. 53 МКУ, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Декларантом додатково надане платіжне доручення №161 від 18.02.2021 та платіжне доручення №162 від 19.02.2021 року на суму 45 465,85 дол. США., що не кореспондується з відомостями, зазначеними в додатковій угоді №4 від 23.12.2020 року та додатковій угоді №6 від 10.02.2021 року, електронні копії яких відсутні у ЕМД. У графі «призначення платежу» зазначено: передплата за контрактом 8/18 від 20.07.2018 року. Враховуючи зазначене, відсутність у банківських платіжних документах (копії swift) посилання на платіжні документи (проформа-інвойс, інвойс) унеможливлює ідентифікацію оплати партії товару, що задекларована;
- у графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди - контракт з виробником (код документу 4104). У наданому контракті «Zhejiang Shengyi Textile Co Ltd» зазначено як продавець. У наданих до митного оформлення специфікації № 8/2, рахунку МD20201225В відсутні відомості щодо виробника та торгівельну марку товарів, що безпосередньо впливає на її ціну;
- всупереч вимогам статті 254 МК України переклад експортної декларації Китаю не надано до митного оформлення;
- відповідно до наданого рахунку експедиторська винагорода як складова включена виключно лише по території України, в даних документах відсутня інформація щодо витрат на навантаження товару, а також розмір винагороди експедитора за межами митної території України. Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність з надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
Надаючи правову оцінку доводам відповідача, викладеним в оскаржуваному рішенні, суд зазначає наступне.
20.07.2018 року між ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ та Компанією «Zhejiang Shengyi Textile Co Ltd», Китай, укладено контракт №8/18.
За контрактом продавець продає, а покупець купує товари широкого споживання з якістю згідно сертифікату якості виробника товару (п.1.1. Контракту).
Товар постачається в кількості (партіями) та на умовах узгоджених сторонами в додаткових угодах (спеціфікаціях) до цього контракту, що є невідємною частиною цього контракту (п.1.2. Контракту).
Ціна та умови оплати товару, що постачається, узгоджується Сторонами у додаткових угодах специфікаціях (п.2.2. Контракту)
Специфікацією №8/2 від 04.12.2020 року поставку товару було погоджено на суму 65 370, 26 доларів США.
Пунктами 1.1 та 1.2 додаткової угоди №6 до контракту було погоджено, що специфікація №8 від 30.06.2020 року анулюється, поставка по ній здійснюватися не буде. Попередня оплата здійснена згідно специфікації №8 від 30.06.2020 року та додаткової угоди №3 від 30.06.2020 року у сумі 31 866 доларів США, що сплачена 05.08.2020 року, зараховується в оплату специфікації № 8/2 від 04.12.2020 року. Остаточний розрахунок у сумі 33 504, 26 доларів США по специфікації №8/2 від 04.12.2020 року буде здійснено до 20.02.2021 року.
У графі «призначення платежу» зазначено: передплата за контрактом №8/18 від 20.07.2018 року.
Враховуючи зазначене, відсутність у банківських платіжних документах (копії swift) посилання на платіжні документи (проформа-інвойс, інвойс) унеможливлює ідентифікацію оплати партії товару, що задекларована.
Позивачем надано специфікацію від 30.06.2020 року №8, згідно якої визначено загальну вартість товарів - 106 220 дол. США та умови оплати за товар - 30% передоплата та решта - після отримання копії коносаменту.
Згідно додаткової угоди від 30.06.2020 року №3 до зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2018 року №8/18, сторони дійшли згоди, що умовами оплати на поставку товару, згідно специфікації від 30.06.2020 року №8, буде передоплата 30% від суми вказаної специфікації, що складає 31 866,00 дол. США. Балансові платежі 70% від суми специфікації №8/1 та специфікації №8/2 будуть здійснені до/або після приходу контейнеру в порт призначення, після чого продавець випустить телекс-реліз. Специфікація від 20.10.2020 року №8/1 надавалась до митного оформлення за ЕМД від 23.12.2020 року №UА110150/2020/021201, відповідно до якої загальна вартість товарів - 52 510,10 дол. США.
Згідно інформації мережі Інтернет, телекс-реліз є оригіналом коносаменту, який був виданий відправнику, а відправник в свою чергу повертає його морській лінії або агенту/перевізнику для того, шоб не відправляти оригінали одержувачу вантажу. У відповідь відправник отримує копію цього коносаменту з відміткою, що оригінали були зібрані і був організований телекс-реліз.
Враховуючи дату завантаження товару на судно та дату видачі коносаменту №ZJSМ20121775 (01.01.2021 року), оплата товару має бути здійснена у повному обсязі.
Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МКУ).
До митного оформлення декларантом надано платіжне доручення від 18.02.2021 року №161, що підтверджує передоплату у розмірі 11 961,59 дол. США та платіжне доручення від 19.02.2021 року №162 на суму 33 504,26 дол. США.
Позивачем надано свіфт-повідомлення від 05.08.2020 року, що підтверджує оплату у розмірі 31 866 дол. США.
Враховуючи вищезазначене, декларантом до митного оформлення та зверненням від 06.04.2021 року №06/04/21 не надано банківські платіжні документи, що підтверджують остаточну оплату товарів, погоджену у специфікаціях від 30.06.2020 року №8, від 20.10.2020 року №8/1, від 04.12.2020 року №8/2.
Згідно специфікації від 30.06.2020 року №8, визначено умови поставки: 25-30 днів після отримання продавцем передоплати. Поставка товару за коносаментом від 01.01.2021 року № ZJSМ20121775 не кореспондується з вищевказаними умовами, з урахуванням здійсненої передоплати за наданими банківськими платіжними документами від 05.08.2020 року, від 18.02.2021 року №161, від 19.02.2021 року №162.
Оплату за вищевказаними платіжними дорученнями здійснено за реквізитами, що не відповідають платіжним реквізитам, визначеним у зовнішньоекономічному контракті від 20.07.2018 року №8/18.
У вказаних банківських платіжних документах у призначенні платежу наявне посилання виключно на контракт від 20.07.2018 року №8/18.
Відповідно до п. 7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 року №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року», платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Так само платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості певної поставки товару в разі зазначення у ньому лише зовнішньоекономічного договору, на основі якого здійснено поставку певного товару.
Враховуючи вищезазначене, надані платіжні доручення неможливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару. У відповідності до вимог статей 54, 58 МК України, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, шо була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних.
Відповідно до відомостей документів, наданих до митного оформлення, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FОВ Shanghai, Сhіnа, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), за терміном FОВ продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару.
Згідно частини 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості зазначено: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування - 214 698,83 грн.
Відповідно до відомостей рахунку від 22.02.2021 року №145/21, що надавався до митного оформлення, визначені наступні витрати на транспортування оцінюваної партії товарів: відшкодування витрат на морський фрахт порт Шанхай-порт Південний на користь лінійного агента - 214 698,83 грн (без ПДВ); відшкодування витрат на транспортно-експедиторське обслуговування вантажу, послуги в порту, експедиторська винагорода на території України - 30 863,54 грн (з ПДВ).
Згідно пункту 1.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.10.2019 року № КL-387/19, замовник своєчасно і в повному обсязі оплачує виконавцю вартість послуг, виконаних в рамках договору, та винагороду. Відповідно до пункту 4.1 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.10.2019 року №КL-387/19, вартість послуг виконавця узгоджується сторонами в заявці. Послуги виконавця оплачуються замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку.
Винагорода виконавця, згідно цих рахунків, є різниця між сумою, яка перераховується замовником за виконання умов договору і транзитною сумою, яка підлягає оплаті третім особам, що залучаються виконавцем до виконання умов за даним договором.
Підпунктом 4.6.1.2 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.10.2019 року №КL-387/19 визначено, що у рахунку окремо вказується вартість послуг, надання яких забезпечено виконавцем в рамках надання послуг, і окремо сума винагороди виконавця за надання транспортно-експедиційних послуг.
Згідно пункту 4 статті 306 Господарського кодексу України, транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу. Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 року №65 (далі - Методичні рекомендації), собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.
У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень і робіт, послуг, зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).
Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на комерційних умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частина загальних витрат на транспортування, тому, в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, п. 4, 10 статті 58 МК України), Податкового кодексу України (п. 190.1 статті 190), є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 01.07.2009 року, правова позиція Міністерства доходів і зборів України щодо необхідності включення до митної вартості товарів витрат на оплату транспортно-експедиційних послуг відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України.
Згідно пункту 4.1 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.10.2019 року №КL-387/19, винагорода виконавця окремо відображається в акті приймання-передачі робіт, що складається за фактом його надання.
Вказаний документ до митного оформлення не надано.
Відповідно до вимог пункту 4.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 30.10.2019 року №КL-387/19, якщо інше не обумовлено в заявці, розрахунок між замовником та виконавцем здійснюється на умовах 100% передоплати вартості перевезення, не пізніше 3 (трьох) банківських днів після отримання оригіналу рахунку та акту виконаних робіт на кожний окремий контейнер/вантаж.
Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортних витрат, до митного оформлення не надано.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (стаття 58 МК України).
Керуючись положеннями частини 6 статті 54 МК України, митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав зважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості, відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відтак, судом підтверджено правомірність рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110150/2021/000040/1 від 24.02.2021 року.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідачі виконали покладений на них ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довели правомірність своїх рішень, чим спростували твердження позивача про порушення її прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати за подачу позову до суду та витрати на правову допомогу розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова