Справа № 160/3391/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3391/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року (суддя Луніна О.С.) у справі №160/3391/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2021 року №64347921, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною при примусовому виконанні виконавчого напису № 496, виданого 12.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем;

- визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 року (перебуває на виконанні у ТОВ Укравіт Агро), винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною (виконавче провадження № 64347921).

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 03.02.2021 відповідачем відкрито виконавче провадження №64347921 з примусового виконання виконавчого напису №496, виданого 12.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є позивач, коштів у розмірі 12 324,87 грн. Також відповідачем, в межах цього виконавчого провадження, 05.02.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника позивача. Як стверджував позивач, приватний виконавець допустився порушень вимог статті 24 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) та статті 25 Закону Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів Закон України від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі Закон № 1403-VIII ) щодо місця виконання виконавчого напису та правил територіальних меж діяльності приватного виконавця. Позивач зауважував, що як місце його проживання, так і місце реєстрації, і місце роботи знаходяться у місті Кривий Ріг, що не належить до території виконавчого округу міста Києва, де відповідач здійснює діяльність, а тому в даному випадку у відповідача були відсутні повноваження щодо прийняття

виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч.2 статті 25 Закону № 1403-VIII).

У спірному випадку судом встановлено, що виконавчим округом відповідача є місто Київ, позаяк зареєстроване місце проживання позивача та місце роботи знаходиться у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. При цьому, доказів проживання боржника (позивача) у м. Києві на момент прийняття оспорюваних постанов та/або доказів на підтвердження наявності у позивача (боржника) майна на території м. Києві відповідачем суду не надано.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва щодо прийняття до примусового виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка проживає та отримує доходи у Дніпропетровській області є протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2021 року № 64347921 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 року підлягають скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що у приватного виконавця відсутній обов`язок з`ясовувати фактичне місцезнаходження боржника чи його майна до відкриття виконавчого провадження. З цих підстав, вказуючи на те, що оскільки у виконавчому документі, як і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, то ним правомірно було відкрито виконавче провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12.01.2019 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №496, про стягнення з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце роботи невідоме, який є боржником за кредитним договором № 0120/105666-ZP від 19 жовтня 2011 року укладеним з Акціонерним товариством Укрсоцбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 00039019, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІУСЕ/ВЕСТА від 28 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА, ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 23-01/19/1 від 29 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал, ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5б. Строк платежу за Кредитним договором 0120/105666-ZP від 19 жовтня 2011 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 11 674,87 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 861,59 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3813, 28 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України Про нотаріат стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 12 324,87 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Малкової М. В. із заявою про примусове виконання вище вказаного виконавчого напису нотаріуса, у якій зазначило адресу проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 та адресу його реєстрації: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаної заяви, 03.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64347921 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості в розмірі 12324,87 грн.

05.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М. В. у межах виконавчого провадження № 64347921 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання до Товариства з обмеженою відповідальністю Укавіт Агро

Правомірність вищевказаних постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2021 року є предметом розгляду у даній справі.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження визначені положеннями Закону № 1403-VIII та Закону 1404-VIII, з аналізу яких слідує, що право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

У спірному випадку позивачем оскаржено до суду постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, та прийняту в межах цього виконавчого провадження постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з тих мотивів, що виконавчий документ відповідачем прийнятий з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.

Так, обґрунтовуючи неправомірність рішень відповідача, позивач посилається на те, що в спірному випадку у останнього були відсутні підстави для прийняття до виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №496 від 12.01.2021 та відкриття виконавчого провадження з примусового його виконання у межах виконавчого округу м. Києва, оскільки позивач фактично проживає та працює в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.

За позицією ж відповідача, оскільки як у виконавчому документі, так і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, то ним правомірно було відкрито виконавче провадження.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у спірному випадку визначення місця виконання виконавчого документу щодо позивача має відбуватися за його зареєстрованим місцем проживання.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.07.2021 по справі №380/9335/20.

У даному судовому рішенні Суд зазначив, що відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому Суд звернув увагу на те, що частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 з 27.03.1987 року, що підтверджено витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Згідно з довідкою № 140 від 01.03.2021 року, виданою ТОВ Укравіт Агро, ОСОБА_1 працює у ТОВ Укравіт Агро на посаді менеджер (управитель) із збуту регіонального торговельного представництва в м. Кривий Ріг відділу прямих продажів комерційного департаменту з 14.09.2020. Місцем роботи є м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та райони, прилеглі до нього.

При цьому, матеріали справи не містять доказів наявності майна боржника у місті Києві.

Таким чином, встановивши вказані обставини, які свідчать, що як зареєстрована адреса місця проживання, так і місце роботи позивача знаходяться у Дніпропетровській області, зважаючи на те, що доказів проживання позивача у місті Києві та/або наявності у боржника майна на території міста Києва на час відкриття виконавчого провадження відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. щодо прийняття до виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №496 від 12.01.2021 та відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання є протиправними, у зв`язку з чим наявні правові підстави для скасування спірних рішень відповідача.

З приводу аргументів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, щодо відсутності у приватного виконавця обов`язку з`ясовувати фактичне місцезнаходження боржника чи його майна до відкриття виконавчого провадження, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У постанові від 15.07.2021 по справі №380/9335/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

Аналіз положень статей 9, 18 Закону №1404-VІІІ, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, дає підстави для висновку, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.

Положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями Закону №1404-VII, слідує, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

У такому випадку визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі № 380/7750/20.

У спірному випадку відповідач не вчинив всіх можливих дій по встановленню відповідності адреси проживання позивача, зазначеній у виконавчому документі, зареєстрованому місцю проживання позивача, що призвело до порушення прав та інтересів останнього.

Виходячи із вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП 64347921 прийнято до виконання відповідачем з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.

Зважаючи на наведене, правильними є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року по справі №160/3391/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 07.09.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк