Справа № 440/8365/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/8365/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи в Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998 до трудового (страхового) стажу;

зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998 та провести перерахунок пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наявність визначених законом підстав для врахування при обчисленні загального стажу трудової діяльності ОСОБА_1 періоду роботи у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998.

2. Позиція відповідача та третьої сооби.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 36/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що з огляду на втрату позивачем трудової книжки спірний період роботи має бути підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, однак Полтавське обласне управління у справах захисту прав споживачів ліквідоване без визначення правонаступника, а в архівних підрозділах відсутні відомості про працевлаштування позивача.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ставлення до позову та відзиву не висловило.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників та свідків.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 з 10.07.2019 призначена пенсія за віком, що підтверджено копією рішення від 28.10.2019 №84 /а.с. 20/.

При призначенні пенсії відповідачем обчислено стаж роботи ОСОБА_1 загалом 27 років 8 місяців 23 дні, що підтверджено розрахунком стажу /а.с. 21/.

Водночас при обчисленні стажу не врахований період роботи позивача у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998.

03.06.2021 позивач звернулась до ГУПФ України в Полтавській області із заявою щодо врахування періоду роботи у стаж для обчислення пенсії, за результатами розгляду якої відповідач листом від 01.07.2021 вих.№6382-5282/П-02/8-1600/21 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для врахування періоду роботи /а.с. 10-11/.

Не погодившись з такою відповіддю пенсійного органу, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У силу пункту 1 частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом /частина друга статті 24 Закону №1058-IV/.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність відмови пенсійного органу у зарахуванні до стажу трудової діяльності ОСОБА_1 періоду роботи у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998.

Суд зауважує, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 (надалі - Порядок № 22-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Водночас у разі відсутності трудової книжки для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд враховує, що позивачем трудову книжку втрачено.

Однак, разом із заявою від 03.06.2021 ОСОБА_1 надано пенсійному органу довідку від 03.06.2021 вих.№1650/382, видану Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості, у якій повідомлено, що 24.03.1999 Полтавським міським центром зайнятості розпочато виплату гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, а 22.11.1999 - припинено її виплату /а.с. 13/. При цьому під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_1 надала довідку з останнього місця роботи - Полтавського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 18.12.1998 №1313.

За змістом довідки про середню заробітну плату для обчислення розміру допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги в період профпідготовки або перепідготовки за направленням служби зайнятості, виданої Полтавським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів, за зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Полтавському обласному управлінні захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998 /а.с. 14/.

Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості разом з довідкою від 03.06.2021 вих.№1650/382 також надані відомості персонального обліку безробітного щодо ОСОБА_1 , де, зокрема, зазначено відомості про попередню трудову діяльність - провідний спеціаліст Полтавського обласного управління у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998, підстава - трудова книжка серії НОМЕР_1 /а.с. 15, у т.ч. зі звороту/.

Суд акцентує увагу на тому, що Порядок №637 не містить вимог щодо форми документів, якими може бути підтверджений стаж трудової діяльності, а тому доводи пенсійного органу про необхідність підтвердження такого стажу виключно довідками підприємства, де була працевлаштована відповідна особа, або його правонаступників, суд визнає помилковими.

З цих самих підстав суд таких відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на листи архівного відділу Полтавської міської ради від 21.08.2019 вих.№П-087-11/649, Державного архіву Полтавської області від 02.09.2019 вих.№04-15/П-241 та Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 02.08.2019, якими повідомлено, що документи з особового складу Полтавського обласного управління у справах захисту прав споживачів відсутні /а.с. 17, 18, 23-24/.

Суд акцентує увагу на тому, що вищезгадані відомості, отримані позивачем від Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості в достатній мірі підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998 та є підставою для зарахування зазначеного періоду до стажу роботи позивача для обчислення пенсії за віком.

Також суд враховує, що позивачем надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 1998 рік /а.с. 12/. При цьому у листі Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.07.2021 вих.№24054/6/16-31-12-01-18 повідомлено, що ДРФО функціонує з 01.01.1998, в інформаційним системах ДПС України відсутня інформація про суми виплачених доходів та утриманих податків до цієї дати /а.с. 8-9/.

За обставин цієї справи відмовляючи позивачу у зарахуванні стажу пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У цьому випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією від 22.07.2021 №07279 /а.с. 29/. Зазначену суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено виписками /а.с. 30/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи у Полтавському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів з 30.06.1992 по 23.12.1998 та провести перерахунок пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба