Справа № 500/3816/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3816/21

06 вересня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить зобов`язати відповідача зняти та видалити дані позивача та особисту інформацію з Єдиного реєстру боржників негайно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після повернення виконавчих документів по виконавчих провадженнях №54492455 та №54492811 відповідач не вжив відповідних заходів про виключення його із вказаного реєстру боржників, інформація про позивача на даний час продовжує перебувати в Єдиному реєстрі боржників. Також до позову долучив квитанцію від 20.05.2021 про сплату виконавчого збору та витрат у виконавчих провадженнях №54492455 та 54492811 в загальній сумі 6651,00 грн. Вважає, що оскільки не є боржником за будь-якими виконавчими провадженнями, тому, всі дані щодо нього мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників. В той же час, наявність запису в реєстрі боржників порушує та обмежує його конституційні права.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України, призначено у справі судове засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що у постанові про відкриття виконавчого провадження №54290898 боржника повідомлено про стягнення виконавчого збору у розмірі 6400 грн. 11.08.2017 у вказаному виконавчому провадженні виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження. Вказані постанови було виведено в окремі провадження: №54492455 щодо стягнення з виконавчого збору, №54492811 щодо стягнення витрат виконавчого провадження. Також, внесено відомості щодо позивача до реєстру боржників. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, винесено постанови про повернення вказаних виконавчих документів від 30.09.2017 №54492455 та від 29.12.2017 №54492811. Зазначені постанови винесено у відповідності до вимог закону, підстави їх скасування відсутні, а законодавство не передбачає виключення особи з реєстру боржників за таких обставин, незалежно від сплати боргу.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, а також, подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2021, винесеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, суд, враховуючи заяву позивача та неявку відповідача, на підставі ч.9 ст. 205 ч. 3 ст. 268 КАС України, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2017 ВП №54337507, винесеною головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/1902/16-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 12.07.2017 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3500,00 грн та 113,43 грн судового збору, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (аркуш справи - 4).

Разом з тим, відомості про перебування позивача в реєстрі боржників за вказаним виконавчим провадженням відсутні.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників наданих позивачем (аркуш справи 20) за ОСОБА_1 станом на 05.07.2021 рахується заборгованість за виконавчими провадженнями №54492455 та 54492811.

Згідно з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.09.2017 ВП №54492455, винесеною головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто стягувачу постанову №54290898, видану 11.08.2017 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору (аркуш справи - 6).

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2017 ВП №54492811, винесеною головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто стягувачу постанову №54290898, видану 11.08.2017 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з боржника - ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження (аркуш справи - 5).

На заяву позивачки від 12.05.2021 відповідач листом від 19.05.2021 №16787 щодо вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників повідомив, що система виключає відомості про боржника одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження", про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (аркуш справи 19).

Оскільки виконавчі документи повернуто з інших підстав, неможливо вилучити відомості щодо позивача з Єдиного реєстру боржників.

В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія квитанції від 20.05.2021 про сплату виконавчого збору та витрат у виконавчих провадженнях №54492455 та 54492811 в загальній сумі 6651,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди .

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 9 Закону №1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (ч.1).

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5).

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (ч.6).

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У свою чергу, пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п.11).

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1)про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

При цьому, судом встановлено, в даному випадку, виконавче провадження №54492455 було відкрито з підстав виконання виконавчого документа - постанови ВП №54290898, винесеної 11.08.2017 головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення виконавчого збору.

Виконавче провадження №54492811 було відкрито з підстав виконання виконавчого документа - постанови ВП №54290898, винесеної 11.08.2017 головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Зазначені виконавчі документи були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Водночас суд відмічає, що, виходячи зі змісту Положення №2432/5 мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

У той же час, як встановлено судом, ОСОБА_1 на виконання виконавчих документів у виконавчих провадженнях №54492455 та №54492811 сплачено витрати виконавчого провадження та виконавчого збору, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 20.05.2021 на суму 6651,00 грн (аркуш справи 8).

Отже, позивачка в повному обсязі виконала свої майнові зобов`язання перед боржником - Тернопільським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо сплати витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Оскільки у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за виконавчими провадженнями №54492455 та №54492811 (сплачена згідно квитанції №0.0..1 від 20.05.2021), позивачка перестала бути боржником у розумінні Закону №1404-VІІІ.

У зв`язку з цим, наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, при відсутності положень законодавства про можливість її виключення у зв`язку із сплатою такого боргу після завершення виконавчого провадження, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

З наведеного слідує, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що позивач виконав всі свої майнові зобов`язання покладені на нього, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників. При цьому, такі відомості не відповідають дійсним обставинам (заборгованість відсутня).

Як наслідок, відомості щодо позивачки мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 , як боржника у виконавчих провадженнях №54492455 та №54492811, є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчих провадженнях №54492455 та №54492811.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Київська, 3 А, м. Тернопіль, 46016; ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.