Справа № 160/4199/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Справа № 160/4199/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБурчака А.Ю.,
представника позивача: представника відповідача:Коваленко Д.П., Шарамка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/4199/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
22.03.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАР" (далі - ТОВ "АДЕЛАР", підприємство, позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржених податкових повідомлень -рішень, з огляду на безпідставність висновків акта перевірки. Позивач зазначив, що підприємство займається пасажирськими перевезеннями автобусами по території України. Позивач стверджує, що придбані ним у його контрагентів-постачальників акумулятори були частково використані у власній господарській діяльності ТОВ "АДЕЛАР", а саме: для заміни на транспортних засобах, які знаходяться на балансі підприємства. Одночасно з цим, позивач наголосив, що на момент проведення відповідачем спірної перевірки на підприємстві не проведено інвентаризацію, у зв`язку з чим контролюючий орган передчасно дійшов хибних висновків щодо використання акумуляторів не у господарській діяльності позивача, у той час як частина акумуляторів обліковується на складі підприємства. Аналогічна ситуація виникла й щодо придбаних підприємством автоолив, які були частково використані останнім у власній господарській діяльності, а інша частина перебуває на обліку підприємства серед залишків (запасів) основних засобів. Також, позивачем надані пояснення щодо обставин придбання та використання у власній господарській діяльності підприємства дизельного пального та бензину (ПММ). Позивач вказав про безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження ТОВ "АДЕЛАР" грошового зобов`язання з податку на додану вартість. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржені податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 відкрито провадження у справі №160/4199/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.04.2021. Останнє судове засідання по справі відбулося 08.07.2021.
Представник позивача у судовому засіданні 08.07.2021 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд зазначає таке.
Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основними видами економічної діяльності позивача є (коди за КВЕД): 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Для здійснення основного виду діяльності ТОВ "АДЕЛАР" отримано ліцензію на перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, видану Укртрансбезпекою згідно рішення № 86 від 26.02.2020.
Також підприємством отримано дозволи Укртрансбезпеки на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, а саме:
- Серія ПО №000273 по маршруту Дніпро-Кропивницький терміном з 05.05.2020 - 04.05.2025;
- Серія ПО №000230 по маршруту Дніпро-Черкаси терміном з 05.05.2020 - 04.05.2025.
У ТОВ "АДЕЛАР" відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахунку 10 "Основні засоби", обліковуються транспортні засоби (автобуси), саме: Neoplan 122 (державний номер НОМЕР_1 ), Neoplan 316 (державний номер НОМЕР_2 ), Scania К113 (державний номер НОМЕР_3 ), БАЗ А079.19 (державний номер НОМЕР_4 ), БАЗ А079.19 (державний номер НОМЕР_5 ), БАЗ А079.04 (державний номер НОМЕР_6 ), БАЗ А079 (державний номер НОМЕР_7 ), БАЗ А079.19 (державний номер НОМЕР_8 ), БАЗ А079.19 (державний номер НОМЕР_9 ), БАЗ А079.20 (державний номер НОМЕР_12), Mercedes-benz 312D (державний номер НОМЕР_13), Mercedes-benz 312D (державний номер НОМЕР_10 ), Mercedes-benz НОМЕР_14 та Renault FR1 державний номер НОМЕР_11 ), які у період, що перевірявся, використовувалися у господарській діяльності позивача для надання послуг з перевезення.
Для здійснення господарської діяльності, 01.12.2019 між ТОВ "АДЕЛАР" та ТОВ "Партнер Трейдінг Дніпро" укладений договір оренди нежитлового приміщення, площею 170,9 м 2, за адресою м.Дніпро, вул. Молодогвардійська, 2-Д.
Як зазначив позивач, ТОВ "АДЕЛАР" займається пасажирськими перевезеннями автобусами по території України. Згідно укладених договорів підприємством позивача виконуються перевезення в межах Одеської, Київської та Дніпропетровської областей та згідно дозволів з органами Укртрансбезпеки та Міністерства інфраструктури України підприємством виконуються регулярні пасажирські перевезення автобусами по Україні з центральних автовокзалів міст Дніпро, Олександрія, Черкаси та інших.
Згідно з висновками означеного акта, контролюючий орган дійшов висновку щодо порушення позивачем п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження підприємством ПДВ на загальну суму 1043636, 00 грн. (в т.ч.: за травень 2020 року - 181095,00 грн., за червень 2020 року - 136204,00 грн., за липень 2020 року - 130496,00 грн., за серпень 2020 року - 220945, 00 грн., за вересень 2020 року - 374896, 00 грн.) та завищення від`ємного значення з ПДВ на загальну суму 102373, 00 грн. (в т.ч. у вересні 2020 року).
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено:
Не погодившись з означеними податковими повідомленнями - рішеннями, ТОВ "АДЕЛАР" звернулося до суду із означеним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
У відповідності до положень п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
У пункті 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
газу, який постачається для потреб населення.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За змістом положень п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, а для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Положеннями підпунктів «а» та «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Тобто, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З наведених законодавчих положень встановлено, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Цією ж нормою в редакції Закону №1724-VIII від 03.11.2016 передбачено, що для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Пункт 2.4. Положення (в редакції наказу Міністерства фінансів №372 від 07.06.2010 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України №427 від 11.04.2017) передбачає, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності оскаржених податкових повідомлень-рішень, суд виходить з такого.
У періоді, що перевірявся, ТОВ "АДЕЛАР" придбавалися акумулятори на підставі означених договорів, а саме:
- договору поставки №12 від 20.01.2020, укладеного між ТОВ «Торговий Дім "Форсе" як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця АКБ, мастильні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується у супровідних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару.
- договору поставки №2020-Б/7 від 10.06.2020, укладеного між ТОВ "Бетоіл - Груп" як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця автотовари, АКБ, мастильні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах передбачених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується у супровідних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару.
На підтвердження фактичного отримання акумуляторів ТОВ "АДЕЛАР" надані видаткові накладні, виписані постачальниками ТОВ «Торговий Дім "Форсе" та ТОВ "Бетоіл -Груп", а саме:
- за результатами постачання товарів від ТОВ "Бетоіл - Груп" складена видаткова накладна №80 від 10.06.2020, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи;
- за результатами постачання товарів від ТОВ «Торговий Дім "Форсе" складені видаткові накладні №385 від 03.08.2020, №448 від 31.08.2020, №212 від 08.05.2020, №514 від 30.09.2020, №360 від 15.07.2020, №306 від 16.06.2020, №348 від 09.07.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Оплата за отримані акумулятори здійснювалася у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками та копіями платіжних доручень, а саме: по розрахунку з ТОВ «Бетоіл - Груп» розрахунок здійснено за платіжним дорученням № 1078 від 10.06.2020; по розрахунку із ТОВ «Торговий Дім «Форсе» розрахунок здійснено за платіжними дорученнями №1198 від 11.09.2020, №1041 від 05.05.2020, №1147 від 03.08.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі означених видаткових накладних постачальниками акумуляторів за період, що перевірявся, складені та зареєстровані податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на загальну суму 203975,35 грн. (в т.ч.: по господарським операціям із ТОВ «Торговий Дім «Форсе» виписані податкові накладні № 63 від 31.08.2020, № 69 від 30.09.2020.
Як стверджує позивач, придбані у ТОВ «Торговий Дім «Форсе» та ТОВ «Бетоіл - Груп» акумулятори частково використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме: для заміни на транспортних засобах, які знаходяться на балансі підприємства.
В акті перевірки контролюючий орган зазначає про використання усіх акумуляторів не у господарській діяльності позивача.
Суд відзначає, що контролюючий орган в акті перевірки вказав та не заперечив факт використання позивачем у власній господарській діяльності для надання послуг з перевезення 14 пасажирських автобусів, перелік яких наведено вище та зафіксований в акті перевірки (стор. 10 акта перевірки).
Позивач пояснив, що у зв`язку зі зміною керівника та призначенням на підставі наказу № 5-К від 15.12.2020 директором Лень С.В. та на виконання ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999, п.7 p. І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Мінфіну №879 від 02.09.2014, п.12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМУ №419 від 28.02.2000 та відповідно до наказу №71/1 від 18.12.2020, на підприємстві позивача призначено проведення інвентаризації основних засобів та товарно -матеріальних залишків.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено наявність на складі 469 акумуляторів, що зафіксовано в інвентаризаційному акті №3 від 24.12.2020 та в інвентаризаційному описі №1 від 24.12.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Після проведеної інвентаризації операції з придбання акумуляторів в бухгалтерському обліку відображені таким чином:
Дт. 903 (собівартість) - Кт 207 (запасні частини) - сума (- 908855,17) грн. (виправлення помилки за методом сторно).
Вартість залишків акумуляторів відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку і «Запасні частини» та у Фінансовій звітності малого підприємства за 2020 рік (рядок 1100 Запаси)).
З огляду на те, що інвентаризація під час проведення перевірки не проводилася, суд зазначає, що контролюючий орган не довів використання не у господарській діяльності позивача придбаних у ТОВ «Торговий Дім «Форсе» та ТОВ «Бетоіл - Груп» акумуляторів, а наявність залишків акумуляторів на складі підприємства та відображення їх у бухгалтерському обліку повністю спростовує висновки контролюючого органу щодо використання акумуляторів не у господарській діяльності, і як наслідок, висновок відповідача щодо заниження підприємством позивача грошового зобов`язання з ПДВ у вересні 2020 року.
Згідно з підпунктом "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України, використання платником податку товарів, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в того обов`язку визначити податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою.
Таким чином, при визначенні заниженої суми податкових зобов`язань згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України необхідно встановити включення платником податку сум до податкового кредиту.
Водночас, позивачем у вересні 2020 року не було включено до складу податкового кредиту суми з придбання акумуляторів у ТОВ «Торговий Дім «Форсе» та ТОВ «Бетоіл - Груп», що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за вересень 2020 року та не заперечується контролюючим органом в акті перевірки (стор. 8-9 акта перевірки).
Стосовно придбання та використання у господарській діяльності позивача автооливЮ судом встановлено таке.
У періоді, що перевірявся, ТОВ "АДЕЛАР" придбавалися автооливи на підставі таких договорів:
- договору поставки №12 від 20.01.2020, укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Форсе» як постачальником, та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця АКБ, мастильні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується у супровідних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару;
- договору №000013 від 02.01.2020, укладеного між ТОВ «Агро-Союз-Київ» як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості і за ціною, вказаними в рахунках і накладних, що є невід`ємною частиною цього договору;
- договору купівлі - продажу №01/07-984 від 21.01.2020, укладеного між ТОВ «Авто - Комфорт Плюс» як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості і за ціною, вказаними в рахунках і накладних;
- договору поставки №57 від 20.05.2020, укладеного між ПП «Топ - Драйв» як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених у договорі. Предметом договору є поставка олив моторних, охолоджуючих рідин, акумуляторів, автозапчастин та інших автотоварів.
- договору про довгострокові поставки № 10/0620 від 10.06.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_1 як постачальником та ТОВ "АДЕЛАР" як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язаквся прийняти та оплатити товар, кількість та асортимент якого узгоджується сторонами та визначається в рахунках - фактурах та товарних накладних;
На підтвердження фактичного отримання автоолив від контрагентів ТОВ "АДЕЛАР" надані видаткові накладні, виписані означеними постачальниками, а саме:
- за результатами постачання товарів від ТОВ «Торговий дім «Форсе» складено видаткові накладні №504 від 17.09.2020, №505 від 24.09.2020, №441 від 20.08.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
-за результатами постачання товарів від ПП «Топ-Драйв» складено видаткову накладні №910 від 20.05.2020, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи;
-за результатами постачання товарів від ФОП ОСОБА_1 складено видаткову накладну №355 від 30.06.2020, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи;
Оплата за отримані автооливи здійснювалася у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем надані банківські виписки та копії платіжних доручень, а саме:
- по розрахунку із ТОВ «Авто-Комфорт Плюс» надані платіжні доручення №1108 від 01.07.2020, №1109 від 01.07.2020, №1129 від 15.07.2020, №1145 від 31.07.2020, №1146 від 31.07.2020, №1162 від 10.08.2020, №1164 від 12.08.2020, №1167 від 17.08.2020, №1169 від 17.08.2020, №1189 від 01.09.2020, №1217 від 18.09.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- по розрахунку із ТОВ «Агро-Союз-Київ» надані платіжні доручення №1071 від 03.06.2020, №1116 від 08.07.2020, №1160 від 10.08.2020, №1161 від 10.08.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- по розрахунку із ПП «ТОП-ДРАЙВ» надано платіжне доручення №1068 від 01.06.2020, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи;
- по розрахунку із ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФОРСЕ» надані платіжні доручення №1187 від 31.08.2020, №1188 від 31.08.2020, №1170 від 18.08.2020, №1211 від 16.09.2020, №1088 від 16.06.2020, №1089 від 16.06.2020, №1128 від 15.07.2020, №1107 від 01.07.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- по розрахунку із ФОП ОСОБА_1 надано платіжне доручення №1104 від 30.06.2020, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи;
На підставі означених видаткових накладних та банківських виписок, постачальниками автоолив за період, що перевірявся, виписані та зареєстровані податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних на загальну суму 526212,61 грн., в т.ч.:
- по господарським операція із ТОВ «Агро-Союз-Київ» виписані податкові накладні №44 від 03.06.2020, №125 від 10.08.2020, №126 від 10.08.2020, №143 від 08.07.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- по господарським операціям із ТОВ «Торговий дім «Форсе» виписані податкові накладні № 51 від 18.08.2020, № 37 від 11.09.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- по господарським операціям із ФОП ОСОБА_1 виписано податкову накладну №77 від 30.06.2020, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи;
- по господарським операціям із ПП «ТОП-ДРАЙВ» виписано податкову накладну №189 від 20.05.2020, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи;
- по господарським операціям із ТОВ «Авто-Комфорт Плюс» виписані податкові накладні №777 від 01.07.2020, №778 від 01.07.2020, №779 від 01.07.2020, №780 від 01.07.2020, №781 від 01.07.2020, №1111 від 06.08.2020, №1112 від 06.08.2020, №1113 від 07.08.2020, №1114 від 07.08.2020, №1115 від 07.08.2020, №1116 від 07.08.2020, №1117 від 07.08.2020, №782 від 01.07.2020, №1118 від 07.08.2020, №1171 від 01.09.2020, №1172 від 01.09.2020, №1173 від 01.09.2020, №1210 від 14.08.2020, №1211 від 14.08.2020, №1212 від 14.08.2020, №1213 від 14.08.2020, №1323 від 15.07.2020, №1324 від 15.07.2020, №1325 від 15.07.2020, №1326 від 15.07.2020, №1618 від 18.09.2020, №1728 від 31.07.2020, №1729 від 31.07.2020, №1730 від 31.07.2020, №1732 від 31.07.2020, №1733 від 31.07.2020, №1734 від 31.07.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
Суми ПДВ по вказаним податковим накладним ТОВ "АДЕЛАР" віднесено до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ у відповідних періодах на загальну суму 463329,94 грн.
Придбані автооливи частково використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме: під час здійснення технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, які знаходяться на балансі товариства.
За поясненням позивача, використання придбаної ним у контрагентів-постачальників автооливи здійснювалося згідно з наказом «Про впорядкування списання паливно-мастильних матеріалів при проведенні ремонтних робіт та ТО транспортних засобів» №7/1-2 від 02.01.2020, яким визначені норми витрат мастильних матеріалів на кожні 4000 км пробігу транспортного засобу, а саме: моторна олива - 2,8 л/100 л; трансмісійна олива - 0,4 л/100 л; спеціальні оливи - 0,1 л/100 л; пластичні (консистентні) мастила - 0,3 кг/100 л. Орім того, визначено коефіцієнт норм витрат мастильних матеріалів для автомобілів, які перебувають в експлуатації більше 8 років або мають пробіг понад 150 тис. Км. +20%.
В акті перевірки контролюючий орган вказав про використання автооливи не у господарській діяльності підприємства позивача.
Відповідачем в акті перевірки зафіксовано та не заперечується використання позивачем у власній господарській діяльності для надання послуг з перевезення 14 пасажирських автобусів, перелік яких наведено вище та зафіксовано в акті перевірки (стор. 10 акта перевірки).
Як вже зазначено судом, у зв`язку зі зміною керівника та призначенням на підставі наказу №5-від 15.12.2020 директором Лень С.В. та на виконання ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, п.7 p.І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014, п.12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №419 від 28.02.2000 та відповідно до наказу №71/1 від 18.12.2020 на ТОВ "АДЕЛАР" призначено проведення інвентаризації основних засобів та товарно-матеріальних залишків.
Після проведеної інвентаризації операції зі списання автоолив в бухгалтерському обліку відображені таким чином:
Дт. 903 (собівартість) - Кт 206 (Матеріали, передані в переробку) - сума (- 655658,27) та 203 (Паливо) - Кт 206 сума 655658,27 грн. (виправлення методологічної помилки з бухгалтерського обліку, оскільки паливо-мастильні матеріали обліковуються на рахунку 203). Вартість залишків автоолив відображено в оборотно - сальдовій відомості по рахунку 203 «Паливо» та у Фінансовій звітності малого підприємства за 2020 рік (рядок 1100 (запаси)).
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що інвентаризація під час проведення перевірки не проводилася, контролюючим органом не доведено використання позивачем не у господарській діяльності придбаних автоолив, а наявність їх залишків та відображення у бухгалтерському обліку підприємства позивача повністю спростовує висновки контролюючого органу щодо використання позивачем автоолив не у своїй господарській діяльності.
Позивач заперечив щодо здійсненого контролюючим органом розрахунку використання олив (стор. 43 акта перевірки), зі змісту якого слідує, що у господарській діяльності позивачу необхідно 4343 л автооливи.
Контролюючий орган самостійно зробив вказаний розрахунок використання автоолив з посиланням на норми, визначені в наказах «Про встановлення норм витрат палива та інших ГСМ», складених підприємством позивача.
Суд відзначає, що відповідачем не зазначено, на підставі яких наказів та норм чинного законодавства здійснено відповідний розрахунок та визначено періодичність здійснення технічного обслуговування транспортних засобів позивача; відповідні посилання контролюючого органу відсутні в акті перевірки та у відзиві на позовну заяву, до того ж не надані представником відповідача під час розгляду справи.
Судом встановлено, що норми витрат автоолив обгрунтовано визначені в наказі ТОВ "АДЕЛАР" «Про впорядкування списання паливно-мастильних матеріалів при проведенні ремонтних робіт та ТО транспортних засобів» за №7/1-2 від 02.01.2020.
Отже, суд дійшов висновку про необгрунтованість висновку контролюючого органу про заниження грошового зобов`язання з ПДВ з означених підстав у вересні 2020 року.
Згідно з підпунктом "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України, використання платником податків товарів, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в нього обов`язку визначити податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основною ставкою.
Таким чином, при визначенні заниженої суми податкових зобов`язань згідно з підпунктом 198.5 статті 198 ПК України необхідно встановити включення платником податку сум до податкового кредиту.
Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що автооливи ТОВ "АДЕЛАР" використано у власній господарській діяльності й таке використання підтверджено первинними документами, розрахунками використання у відповідності до норм списання та наявністю залишку, чим спростовуються висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки.
Щодо придбання та використання у господарській діяльності ТОВ «АДЕЛАР» дизельного пального та бензину, судом встановлено таке.
З метою здійснення основної господарської діяльності ТОВ "АДЕЛАР" придбавало дизельне пальне та бензин (далі - ПММ) у ТОВ "Лівайн Торг".
03.01.2018 між ТОВ "АДЕЛАР" (покупець) та ТОВ "Лівайн Торг" (постачальник) укладено договір поставки № 0060, відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар.
Пунктом 1 Договору визначено найменування товару: згідно накладних на товар; одиниця вимірювання: літр; кількість: згідно накладних на товар. Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997. Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар. Загальна сума договору складається із загальної вартості товару за всіма видатковими накладними (стаття 3 Договору). Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар (п. 4.1 Договору).
Відповідно до п.п. 4.4.1 та п.п. 4.5.1 Договору, після отримання оплати товару, постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.
У випадку отримання скретч-карток з доставкою "Новою Поштою" - після отримання товару постачальник впродовж одного дня відправляє покупцю скретч-картки, видаткові накладні та специфікації.
Строк поставки товару: до закінчення терміну дії довірчого документа (скретч -картки). Місце поставки (передачі) товару: передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами скретч-картки. Умови поставки товару: самовивезення (стаття 5 Договору).
06.08.2018 між ТОВ "АДЕЛАР" (замовником) та ТОВ "Лівайн Торг" (постачальником) укладено договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № ТК-0032, відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовнику паливно-мастильні матеріали та паливні картки, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані постачальником паливні картки та ПММ.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що асортимент, кількість (обсяг), ціна за одиницю виміру ПММ і паливних карток, визначаються у рахунках.
Відпуск ПММ постачальника замовнику відбувається через мережу АЗС після отримання авторизаційних відповідей по паливним карткам через термінал (пункт 2.4 Договору).
На виконання умов означених договорів ТОВ "Лівайн Торг" протягом травня-червня 2020 року було поставлено ТОВ "АДЕЛАР" дизпаливо Energy, бензин А-92 Energy та бензин А-95, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних зі складеними до них специфікаціями, а саме:
- видаткова накладна №0032/0003043 від 05.05.2020, специфікація №0032/0003043-С від 05.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003135 від 07.05.2020, специфікація №0032/0003135-С від 07.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003419 від 18.05.2020, специфікація №0032/0003419-С від 18.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003526 від 20.05.2020, специфікація №0032/0003526-С від 20.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003752 від 29.05.2020, специфікація №0032/0003752-С від 29.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003823 від 02.06.2020, специфікація №0032/0003823-С від 02.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003950 від 05.06.2020, специфікація №0032/0003950-С від 05.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0004155 від 15.06.2020, специфікація №0032/0004155-С від 15.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0004193 від 15.06.2020, впецифікація №0032/0004193-С від 15.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0004339 від 19.06.2020, специфікація №0032/0004339-С від 19.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
-видаткова накладна №0032/1001522 від 30.06.2020, специфікація №0032/1001522-С від 30.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003043 від 05.05.2020, специфікація №0032/0003043-С від 05.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003135 від 07.05.2020, специфікація №0032/0003135-С від 07.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003419 від 18.05.2020, специфікація №0032/0003419-С від 18.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003526 від 20.05.2020, специфікація №0032/0003526-С від 20.05.202, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003752 від 29.05.2020, специфікація №0032/0003752-С від 259.05.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003823 від 02.06.2020, специфікація №0032/0003823-С від 02.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0003950 від 05.06.2020, специфікація №0032/00039520-С від 05.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0004155 від 15.06.2020, специфікація №0032/0004155-С від 15.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/0004193 від 15.06.2020, специфікація №0032/0004193-С від 15.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи;
- видаткова накладна №0032/1001522 від 30.06.2020, специфікація №0032/1001522-С від 30.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Оплата за придбані паливно-мастильні матеріали здійснена позивачем у повному обсязі в безготівковій формі, відповідно до наданих контрагентом рахунків-фактур, що підтверджується специфікаціям відпущених скетч-карток на нафтопродукти, а також копіями платіжних доручень №1065 від 29.05.2020, №1062 від 22.05.2020, №1097 від 19.06.2020, №1060 від 19.05.2020, №1061 від 19.05.2020, №1091 від 16.06.2020, №1080 від 15.06.2020, №1087 від 15.06.2020, №1047 від 15.05.2020, №1048 від 15.05.2020, №1044 від 07.05.2020, №1038 від 05.05.2020, №1039 від 05.05.2020, №1073 від 04.06.2020, №1069 від 02.06.2020, №1072 від 03.06.2020, №1070 від 01.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Відпуск ТОВ "АДЕЛАР" придбаного у ТОВ "Лівайн Торг" товару здійснений на АЗС відповідно до виписаних на підставі специфікацій (окремо до кожної видаткової накладної) скретч-карток.
На підставі виписаних видаткових накладних та банківських виписок, постачальником палива виписані та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні у травні 2020 року на суму ПДВ - 257291,67 грн. та у червні 2020 року на суму ПДВ - 215683,33 грн., саме: податкова накладна № 53 від 05.05.2020, № 115 від 07.05.2020, № 349 від 15.05.2020, № 464 від 19.05.2020, № 723 від 29.05.2020, № 1000026 від 31.05.2020, № 1000027 від 31.05.2020, податкова накладна № 37 від 02.06.2020, № 138 від 04.06.2020, № 331 від 15.06.2020, № 377 від 15.06.2020, №517 від 19.06.2020, № 1000028 від 30.06.2020, № 1000029 від 30.06.2020.
Вказані суми ПДВ ТОВ "АДЕЛАР" віднесені до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ у відповідних періодах.
Згідно відомостей по рахунку 203 "Паливо" придбані ПММ списувалися підприємством у відповідних періодах придбання, про що складалася бухгалтерська проводка Дт 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" - Кт 203 "Паливо".
Придбані у ТОВ "Лівайн Торг" ПММ використані позивачем у власній господарській позивача, а саме: для заправки транспортних засобів, які знаходяться на балансі підприємства згідно актів списання ТМЦ від 31.05.2020 та від 30.06.2020, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Списання дизельного палива та бензину здійснювалося у відповідності до норм витрат, затвердженого наказами ТОВ "АДЕЛАР" №7/1-1 від 02.01.2020 та №42/7-1 від 01.07.2020.
Як вже зазначалося, у ТОВ "АДЕЛАР" відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахунку 10 "Основні засоби" обліковуються транспортні засоби (автобуси).
Основним видом діяльності ТОВ "АДЕЛАР" є: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний) (код за КВЕД 49.31).
З матеріалів справи встановлено, у період, що перевірявся, ТОВ "АДЕЛАР" були надані послуги з перевезення наступним контрагентам, а саме: AT КБ «ПРИВАТБАНК» (договір №П-0118219 від 09.09.2019, додаткова угода №1 від 27.04.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» (договір №21/10/19 від 21.10.2019, додаткові угоди №3, №4, №5, №6, №7 до договору), ТОВ «РУШ» (договір №20032020/Дн від 20.03.2020), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» (договір №5-16042020 від 16.04.2020, додаткова угода №1 від 16.04.2020, додаткова угода №3 від 26.05.2020), ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН» (договір №924-СЭ від 01.02.2020, додаткова угода №1 від 15.06.2020, додаткова угода №2 від 01.07.2020), ТОВ «М`ясна Фабрика «Фаворит Плюс» (договір №17/03А від 17.03.2017), ТОВ «Єрмак Голд» (договір №05-12/19 від 05.12.2019), ТОВ «РІК АВТО» (договір №0104 від 01.04.2020).
Так, у травні 2020 року на виконання умов договорів з перевезення ТОВ "АДЕЛАР" надано послуги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 100776,00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-31/05/2020 від 31.05.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» на суму 468658, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-15/05/2020 від 15.05.2020, №ОУ-15/5-2020 від 15.05.2020, №ОУ-31-05-2020 від 31.05.2020, №ОУ-31/3-2020 від 31.05.2020, №ОУ-31/5/2020 від 31.05.2020), ТОВ «РУШ» на суму 280825,00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-3-05/2020 від 31.05.2020, №ОУ-1-05/2020 від 31.05.2020, №ОУ-2/05/2020 від 31.05.2020), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» на суму 314146,56 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1/2020, №ОУ-2/2020, №ОУ-4/2020, №ОУ-5/2020), ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН» на суму 1 300 415, 28 грн. (Акти надання послуг №АА-05-05/2020 від 15.05.2020, №АА-5-05/2020 від 15.05.2020, №АА-05-05/2020 від 15.05.2020, №АА-06-05/2020 від 31.05.2020, №АА-7-05/2020 від 31.05.2020, №АА-08-05/2020 від 31.05.2020) та ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» на суму 319900, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-01/2020 від 01.05.2020, №ОУ-02/2020 від 01.05.2020, №ОУ-08/2020 від 08.05.2020, №ОУ-03/2020 від 08.05.2020, №ОУ-04/2020 від 15.05.2020, №ОУ-15/2020 від 15.05.2020, №ОУ-05/2020 від 22.05.2020, №ОУ-22/2020 від 22.05.2020, №ОУ-06/2020 від 29.05.2020, №ОУ-29/2020 від 29.05.2020), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
У червні 2020 року на виконання умов договорів з перевезення ТОВ "АДЕЛАР" надано послуги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 106080, 00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-30/06/2020 від 30.06.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» на суму 453540, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-15/6-2020 від 15.06.2020, №ОУ-15/06/2020 від 15.06.2020, №ОУ-15-06-2020 від 15.06.2020, №ОУ-30/6-2020 від 30.06.2020, №ОУ-30-06-2020 від 30.06.2020, №ОУ-30/06/2020 від 30.06.2020), ТОВ «РУШ» на суму 321850, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1-06/2020 від 30.06.2020, №ОК-2/06/2020 від 30.06.2020, №ОУ-3-06/2020 від 30.06.2020), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» на суму 341812, 80 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1/2020, №ОУ-2/2020, №ОУ-3/2020, №ОУ-4/2020), ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН» на суму 774167, 10 грн. (Акти надання послуг №АА-03-06/2020 від 15.06.2020, №АА-2-06/2020 від 15.06.2020, №АА-01-06/2020 від 15.06.2020, №АА-3-06/2020 від 30.06.2020, №АА-04-06/2020 від 30.06.2020), ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» на суму 237 720, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-05/2020 від 05.06.2020, №ОУ-06/2020 від 05.06.2020, №ОУ-07/2020 від 12.06.2020, №ОУ-12/2020 від 12.06.2020, №ОУ-08/2020 від 19.06.2020, №ОУ-19/2020 від 19.06.2020, №ОУ-26/2020 від 26.06.2020, №ОУ-09/2020 від 26.06.2020) та ТОВ «РІК АВТО» на суму 150120, 00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-06/2020 від 30.06.2020), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
У липні 2020 року на виконання умов договорів з перевезення ТОВ "АДЕЛАР" надано послуги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 124 859, 98 грн. (Акт надання послуг №ОУ-31/07/2020 від 31.07.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» на суму 468658, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-2-07-2020 від 15.07.2020, №ОУ-3/07/2020 від 15.07.2020, №ОУ-15/7-2020 від 15.07.2020, №ОУ-31/7-2020 від 31.07.2020, №ОУ-31-07-2020 від 31.07.2020, №ОУ-31/7/2020 від 31.07.2020), ТОВ «РУШ» на суму 334 600, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1-07/2020 від 31.07.2020, №ОУ-2/07/2020 від 31.07.2020, №ОУ-3-07/2020 від 31.07.2020), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» на суму 353 206, 56 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1/2020, №ОУ-2/2020, №ОУ-1/2020, №ОУ-4/2020,), ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН» на суму 761 946, 74 грн. (Акти надання послуг №АА-01-07/2020 від 15.07.2020, №АА-2-07/2020 від 15.07.2020, №АА-03-07/2020 від 31.07.2020, №АА-4-07/2020 від 31.07.2020), ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» на суму 295 400, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-03/2020 від 03.07.2020, №ОУ-09/2020 від 03.07.2020, №ОУ-10/2020 від 10.07.2020, №ОУ-11/2020 від 10.07.2020, №ОУ-12/2020 від 17.07.2020, №ОУ-17/2020 від 17.07.2020, №ОУ-13/2020 від 24.07.2020, №ОУ-31/2020 від 31.07.2020, №ОУ-14/2020 від 31.07.2020) та ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» на суму 6000,00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-13/07/2020 від 13.07.2020), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
У серпні 2020 року на виконання умов договорів з перевезення ТОВ "АДЕЛАР" надано послуги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 125199, 84 грн. (Акт надання послуг №ОУ-31/08/2020 від 31.08.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» на суму 468 658, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-15/8-2020 від 15.08.2020, №ОУ-2-08-2020 від 15.08.2020, №ОУ-3/08/2020 від 15.08.2020, №ОУ-31/8-2020 від 31.08.2020, №ОУ-31/8/2020 від 31.08.2020, №ОУ-31-08-2020 від 31.08.2020), ТОВ «РУШ» на суму 334600,00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1-08/2020 від 31.08.2020, №ОУ-2/08/2020 від 31.08.2020, №ОУ-3-08/2020 від 31.08.2020), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» на суму 353206, 56 грн. (Акти надання послуг №ОУ-2/2020, №ОУ-1/2020, №ОУ-1/2020, №ОУ-2/2020), ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН» на суму 744 946, 74 грн. (Акти надання послуг №АА-01-08/2020 від 15.08.2020, №АА-2-08/2020 від 15.08.2020, №АА-03-08/2020 від 31.08.2020, №АА-4-08/2020 від 31.08.2020), ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» на суму 236320, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-07/2020 від 07.08.2020, №ОУ-1/2020 від 07.08.2020, №ОУ-14/2020 від 14.08.2020, №ОУ-2/2020 від 14.08.2020, №ОУ-21/2020 від 21.08.2020, №ОУ-3/2020 від 21.08.2020, №ОУ-28/2020 від 28.08.2020, №ОУ-4/2020 від 28.08.2020) та "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ЕКО КУЛЬТУРА" на суму 14 400, 00 грн., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
У вересні 2020 року на виконання умов договорів з перевезення ТОВ "АДЕЛАР" надано послуги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 111040, 00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-30/09/2020 від 30.09.2020), ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» на суму 446930, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-2-09-2020 від 15.09.2020, №ОУ-15/9-2020 від 15.09.2020, №ОУ-3/09/2020 від 15.09.2020), ТОВ «РУШ» на суму 323735, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1-09/2020 від 30.092020, №ОУ-2/09/2020 від 30.09.2020, №ОУ-3-09/2020 від 30.09.2020,), ТОВ «ТРАНСКОМ-ДНІПРО» на суму 333281, 40 грн. (Акти надання послуг №ОУ-1/2020, №ОУ-2/2020, №ОУ-3/2020, №ОУ-4/2020), ТОВ "ЛОГІСТИК ЮНІОН" на суму 720916, 20 грн. (Акти надання послуг №АА-01-09/2020 від 15.09.2020, №АА-2-09/2020 від 15.09.2020, №АА-03-09/2020 від 30.09.2020, №АА-4-09/2020 від 30.09.2020), ТОВ "М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» на суму 236320, 00 грн. (Акти надання послуг №ОУ-04/2020 від 04.09.2020, №ОУ-4/2020 від 04.09.2020, №ОУ-12/2020 від 11.09.2020, №ОУ-11/2020 від 11.09.2020, №ОУ-19/2020 від 18.09.2020, №ОУ-18/2020 від 18.09.2020, №ОУ-26/2020 від 25.09.2020, №ОУ-25/2020 від 25.09.2020) та ТОВ "ЄРМАК ГОЛД" на суму 2000, 00 грн. (Акт надання послуг №ОУ-16/09/2020 від 16.09.2020), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Надання послуг з перевезення підтверджується належним чином оформленими актами приймання виконаних робіт та в повному обсязі відображено у складі податкових зобов`язань в деклараціях з ПДВ за період, що перевірявся.
Окрім того, ТОВ "АДЕЛАР" на адресу ТОВ "Лівайн Торг" направлено запит від 12.01.2021 щодо підтвердження фактичного використання скретч-карток. У відповідь ТОВ "Лівайн Торг" зазначило, що вказані у листі специфікації та номери скретч-карток були фактично використані на партнерських АЗС ТОВ "Лівайн Торг" та Укрнафта.
Також, під час перевірки позивачем надані показники одометрів автобусів, дані яких не заперечувалися відповідачем. Згідно наданих показників одометрів загальна відстань, яку проїхали автобуси за період, що перевірявся складає 3 719 612 км (стор. 43 акта перевірки).
Використане паливо, яким заправлялися автомобілі, що були використані під час виконання основного виду діяльності підприємства не може бути визначено як податкове зобов`язання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідні паливно-мастильні матеріали були використані ТОВ "АДЕЛАР" у власній господарській діяльності.
Використання пального віднесено до виробничих витрат, оскільки таким пальним заправлялися транспортні засоби, які використовуються у господарській діяльності підприємства, що підтверджується відповідними первинними документами на придбання пального та актами списання пального, що в свою чергу свідчить про наявність документально підтвердженого ланцюгу використання основних засобів на виробництві при здійсненні господарської діяльності підприємства позивача, що повністю спростовує висновки контролюючого органу.
Таким чином, суд зазначає, що ТОВ "АДЕЛАР" підтверджено факт використання ПММ у межах здійснення своєї господарської діяльності, у зв`язку з чим висновки акта перевірки про те, що позивачем в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість списаних ПММ, використання яких у власній господарській діяльності підприємства документально не доведено, є необґрунтованими.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржені податкові повідомлення -рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах, але не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення, тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.
Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також їх письмові доводи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "АДЕЛАР" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із приписами статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п. п. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зі змісту положень статті 134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, в якій зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, на думку суду, заявлена до стягнення сума понесених позивачем витрат на правову допомогу є завищеною.
На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги позивачем долучено:
- ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АЕ №1061244 від 22.03.2021;
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП №3853 від 14.09.2018, виданого на ім`я Коваленко Дар`ї Петрівни , якою підписано позовну заяву в інтересах позивача;
- копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0302/1 від 03.02.2021, укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Коваленко та партнери»;
- копію додаткової угоди №1 від 03.02.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги №0302/1 від 03.02.2021;
- Акт наданих послуг №1/1503 від 22.03.2021, виконаних Адвокатським бюро «Коваленко та партнери»;
- копію платіжного доручення №1414 від 04.04.2021 про внесення позивачем Адвокатському бюро «Коваленко та партнери» оплати за надання правової допомоги на сумі 15 000, 00 грн.
Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), викладених у додатковій угоді №1 від 03.02.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги №0302/1 від 03.02.2021 та в акті наданих послуг №1/1503 від 22.03.2021, Адвокатським бюро «Коваленко та партнери» були надані позивачу такі послуги:
- аналіз законодавства, що стосується предмета спору, дослідження судової практики (5 годин) (вартість 3000, 00 грн.);
- збирання та аналіз документів, які можуть бути використані як докази у справі (5 годин) (вартість 5000, 00 грн.);
- підготовка позовної заяви та підготовка копій документів до позовної заяви відповідно до кількості сторін та подання позову до суду (10 годин) (вартість 7000, 00 грн.).
Разом з тим, слід зазначити, що із вищезазначеного опису наданих послуг адвоката (виконаних робіт), суд вбачає, що до цього переліку включені, в тому числі і роботи з аналізу законодавства, що стосується предмета спору, дослідження судової практики та збирання і аналізу документів, які можуть бути використані як докази у справі, однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації, оскільки охоплюються поняттям підготовка позовної заяви та копій документів до позовної заяви.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Указане правило при вирішенні питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі №814/698/16.
Враховуючи надані до суду докази, складність справи, надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, їх обсяг та предмет та ціну позову, суд вважає належною до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., яка підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього.
Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 132, 134, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19 липня 2021 року.

Суддя О.В. Царікова