Справа № 120/2706/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 р. Справа № 120/2706/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 до суду надійшла позовна Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкової заборгованості в сумі 22655,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 22655,88 грн зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості. Вказана заборгованість виникла 11.09.2018 на підставі податкових повідомлень-рішень від 27.02.2018 за № 0030282/5002-0228, від 26.11.2019 за №№ 0-0228, 0-0228 та від 25.06.2020 за № 0-0228. Незважаючи на те, що відповідачу надсилалась податкова вимога за № 24837-50 від 12.03.2020, спірна заборгованість залишається непогашеною. Відтак контролюючий орган звертається до суду з адміністративним позовом про примусове стягнення суми податкового боргу.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України 31.03.2021 судом надіслано запит до Вінницької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

12.04.2021 до суду надійшла відповідь на цей запит, згідно з якою відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених статтею 162 КАС України.

З матеріалів справи видно, що поштове відправлення № 416 разом з ухвалою суду від 19.04.2021, що були надіслані судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві ( АДРЕСА_2 ), 29.04.2021 повернуто до суду без виконання та з відміткою "адресат за вказаною адресою відсутній".

Після цього, у зв`язку з недостатнім фінансуванням суду та відсутністю поштових марок, Вінницький окружний адміністративний суд тимчасово припинив відправлення поштової кореспонденції, про що учасників судового процесу повідомлено на офіційному веб-сайті суду (www.voas.gov.ua).

09.07.2021 судом надіслано копію ухвали від 19.04.2021 на адресу відповідача, повідомлену Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (АДРЕСА_1.

Втім, рекомендоване повідомлення № 653 повернуто до суду 16.08.2021 без виконання та з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється, зокрема, шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї справи, але своїм правом на подання відзиву не скористався.

Тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Так, відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.п. 15.1-15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковим боргом є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. "а" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення відповідного податкового повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи, станом на 23.03.2021 за відповідачем рахується борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в загальній сумі 22655,88 грн (основний платіж), що підтверджується відповідною довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області про суми податкового боргу фізичної особи.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичним особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 27.02.2018 за № 0030282/5002-0228, від 26.11.2019 за №№ 0-0228, 0-0228 та від 25.06.2020 за № 0-0228.

За приписами пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Водночас порядок листування з платником податків встановлено статтею 42 ПК України.

Згідно з п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

За правилами, передбаченими пунктом 42.2 статті ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, встановленому пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України обумовлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Крім того, пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 27.02.2018 за № 0030282/5002-0228, від 26.11.2019 за №№ 0-0228, 0-0228, від 25.06.2020 за № 0-0228 та податкова вимога від 12.03.2020 за № 24837-50 направлялись позивачем рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача: АДРЕСА_3 , однак були повернуті з відмітками "адресат відсутній" та "за закінченням терміну зберігання".

Разом з тим суд враховує відповідь Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 06.04.2021 № 22953, згідно з якою відповідач ОСОБА_1 з 09.03.2006 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як видно з доданої до позовної заяви відповіді органів УДМС у Вінницькій області на запит позивача, місцем реєстрації відповідача є наступна адреса: АДРЕСА_4 .

З наведеного суд доходить висновку, що податковий орган надсилав податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення на поштову адресу, до якої відповідач немає відношення та яка не є його місцем реєстрації.

При цьому належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що така адреса є податковою адресою відповідача суду не надано, тоді як відповідь Вінницької ДПІ від 27.01.2021 суд до уваги не бере, оскільки вона не підписана уповноваженою посадовою особою, не засвідчена печаткою відповідної установи та не містить інших необхідних реквізитів (відсутній вихідний номер відповіді). До того ж ця відповідь суперечить офіційним документам щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, про які зазначено вище, а тому викликає обґрунтовані сумніви у її достовірності.

Тому, з огляду на приписи статтей 42, 59, 266 ПК України, відсутні достатні підстави вважати, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, що надсилались відповідачу, є такими, що вручені платнику податків.

Суд наголошує, що у спірних відносинах саме на позивача покладено обов`язок з доказування правомірності заявлених позовних вимог.

Між тим, процес стягнення податкового боргу передбачає неухильне дотримання податковим органом визначених Податковим кодексом України формальних процедур, які, зокрема, включають належне оформлення та направлення податкової вимоги.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 01.07.2021 в справі № 120/2329/20-а.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд встановив, що позивач як суб`єктв ладних повноважень не довів факту надсилання відповідачу податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги з дотриманням вимог чинного податкового законодавства, що є необхідними та обов`язковими умовами для прийняття судом рішення про стягнення з платника податків податкового боргу.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача та оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

2) відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ).

Повне судове рішення складено 07.09.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович