Справа № 200/9268/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 вересня 2021 р. Справа №200/9268/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., розглянувши клопотання Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу про поновлення строку звернення до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість № від 17 грудня 2020 на суму 100 000 грн.

Ухвалою від 2 серпня 2021 року позовну заяву Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із даним позовом із зазначенням обґрунтувань поважності причин такого пропуску та наданням доказів на їх підтвердження;

- доказів на підтвердження повноважень особи на підписання адміністративного позову (на підтвердження самопредставництва - копія Статуту (Положення) позивача, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія контракту (трудового договору), укладеного між юридичною особою та фізичною особою, яка її представляє або копія посадової інструкції цієї особи, в якій зазначено про право цієї особи представляти Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в суді); на підтвердження представництва - копія свідоцтва адвоката, довіреність або ордер, видані відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

- належним чином оформленої позовної заяви (у кількості учасників справи) із зазначенням правильного коду ЄДРПОУ відповідача.

Ухвала про залишення адміністративного позову без руху набрала законної сили у день її прийняття.

19 серпня 2021 року судом отримано від позивача уточнений адміністративний позов із зазначенням належного коду ЄДРПОУ відповідача, який підписаний директором Слов`янського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» Клочко А.М., на підтвердження повноважень щодо якого надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, яке обґрунтовано тим, що юридична адреса КП «Компанія «Вода Донбасу» є м. Маріуполь, але фактичною адресою є м. Донецьк, а згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку.

З 27 листопада 2014 року та по теперішній час припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, що значно затримує перенаправлення поштових відправлень з юридичної (поштової) адреси апарату управління підприємства (м. Маріуполь) на фактичне місце здійснення ним діяльності - у м. Донецьк.

Також значно ускладнює перенаправлення поштової кореспонденції до відокремлених підрозділів введення на всій території України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) та тимчасовим закриттям у зв`язку із цим пунктів перетину лінії розмежування між контрольованими та тимчасово непідконтрольними територіями, у тому числі м. Донецьк, де знаходиться апарат управління.

Позивач вказує, що частиною 4 ст. 122 КАС України передбачено тримісячний строк на звернення до суду із позовом щодо оскарження рішення, яке до цього оскаржувалось в адміністративному порядку, і враховуючи Лист Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2011 року № 1935/11/13-11, в якому зазначено, що при розв`язанні розглядуваної законодавчої колізії суди повинні виходити з мотивів, викладених у листі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2011 року № 203/11/13-11, зокрема, слід керуватися п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, яким встановлено, що у разі, коли норма цього Кодексу, або коли норми різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролю-ючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь платника податків або на користь контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, на переконання позивача при прийнятті позовної заяви від платників про оскарження податкових повідомлень-рішень суди повинні вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати норму, яка передбачає більш тривалий строк звернення до суду (три місяці) - ч. 4 ст. 122 КАС України.

У період з 20 серпня по 3 вересня 2021 року суддя Волгіна Н.П. перебувала у відпустці, у звязкуі із чим питання щодо поважності пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом вирішується суддею після виходу із відпустки.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом суддя виходить з наступного.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків, є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, але зазначене право не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду з прав людини визнається, зокрема, сплив строку позовної давності (рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (Stabbings and Others v. United Kingdom) від 22 жовтня 1996 р.).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Отже, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав […].

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними ч. 4 ст. 122 КАС України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст. 56 ПК України.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 26 листопада 2020 року по справі 500/2486/19, в якій зазначено, що норма п. 56.19 ст. 56 ПК України є спеціальною щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абз. 3 п. 56.18 ст. 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідком розгляду скарги позивача на спірне рішення до ДПС України, останньою 15 квітня 2021 року було прийнято рішення про відмову у її задоволенні та залишенні без змін податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2020 № , яке отримано позивачем 20 квітня 2021 року.

Враховуючи, що позовна заява подана позивачем 22 липня 2021 року, позивачем пропущено строк на судове оскарження податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2020 року, встановлений ч. 3 ст. 122 КАС України та п. 56.19 ст. 56 ПК України.

Суд зауважує, що згідно усталеної судової практики причини пропуску строку визнаються поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

На зазначеному наголошував і Верховний Суд України у рішенні від 13 вересня 2006 року по справі № 6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі № 21-2231а15, де зазначено, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Посилання позивача на те, що "апарат управління" знаходиться на непідконтрольній українській владі території України відхиляються судом, враховуючи наступне.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості щодо місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з цього реєстру місцезнаходженням позивача є м. Маріуполь.

Отже, посилання позивача як на поважність причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом на фактичне знаходження "апарату управління" у м. Донецьк є неприйнятними.

Враховуючи наведене, посилання позивача на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом на карантинні обмеження та викликане цими обмеженнями тимчасове закриття пунктів перетину лінії розмежування між контрольованими та тимчасово непідконтрольними територіями, у тому числі і м. Донецьк, де «знаходиться апарат управління» позивача, - судом також відхиляються.

Приймаючи до уваги наведене, суддя дійшла висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом не можуть бути визнані поважними.

Крім цього суд зауважує, що позивачем пропущений і тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 4 ст. 122 КАС України, на застосуванні якого наполягає позивач.

на підставі виклаленого вище суддя дійшла виснорвку, що станом на 6 вересня 2021 року зазначені в ухвалі суду від 2 серпня 2021 року про залишення адміністративного позову без руху недоліки позовної заяви позивачем в повній мірі не усунуті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 256, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу про поновлення строку звернення до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Волгіна