Справа № 640/23908/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Київ № 640/23908/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахування до призначеної полковнику запасу, ветерану військової служби, учаснику бойових дій у зоні АТО, ОСОБА_1 пенсії усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячних (надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за знання іноземної мови, щомісячної додаткової грошової винагороди, Премії згідно ПКМУ № 1294) та одноразових (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації) додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.12.2013 року по 30.11.2015 року за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної полковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячних (надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за знання іноземної мови, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії згідно ПКМУ № 1294) та одноразових (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації) додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.12.2013 року по 30.11.2015 року з урахуванням Архівної довідки № 179/1/10288 від 17.08.2020 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпеченні, надавши при цьому архівну довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії № 179/1/ 10288 від 17.08.2020 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України. Однак відповідач відмовився включити вищеперераховані додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено ЄСВ, до складу пенсії позивача.

Також позивач звертає увагу на те, що після скасування рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, відповідачем не здійснено перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових грошового забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих відповідними уповноваженими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

На виконання вимог ухвали суду від 19.10.2020 відповідачем надано копію матеріалів пенсійної справи позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером військовослужбовцем, перебуває на обліку в ПФУ з 27.11.2015 (пенсійна справа № ) та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 була обчислена із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- надбавка за вислугу років;

- середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч.: знання 1 західноєвропейської мови; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами; надбавка за особливо важливі завдання; премія;

- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга 28 років);

- підвищення учасника АТО учасник бойових дій.

В той же час, згідно з наявною в пенсійній справі довідкою про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 виданої Фінансовим управління Генерального штабу Збройних Сил України, та архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 17.08.2020 № 179/1/10288 відображено нарахування грошового забезпечення за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року у складі:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- надбавка за вислугу років;

- надбавка за виконання особливо важливих завдань;

- надбавка за таємність;

- надбавка за знання іноземної мови;

- індексація (з червня 2014 року);

- премія;

- додаткова грошова винагорода.

07.09.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою, в якій просив вчинити дію щодо проведення перерахунку у його пенсійній справі, відповідно до архівної довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії № 179/1/10288 від 17.08.2020 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з урахуванням щомісячної додатково грошової винагороди, одноразових додаткових видів грошового забезпечення премій за 24 місяці перед звільненням з військової служби, без обмеженні максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність.

Листом-відповіддю від 21.09.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 не передбачено такі види грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, одноразові додаткові види грошового забезпечення, премії, та їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, - підлягають задоволенню.

Водночас твердження позивача про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем премії згідно статті 27 ДС ЗСУ; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; грошової допомоги на оздоровлення; винагороди за безпосередню участь в АТО, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч.3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення, не підлягають задоволенню.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2019 року по справі №522/2738/17.

Верховний Суд, вирішуючи подібні справи, дійшов до переконання, що щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічну правову позицію викладено також у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 березня 2019 року по справі №522/11262/16-а, від 13 березня 2019 року по справі №758/12628/16-а, від 19 березня 2019 року по справі №727/5754/16-а, від 05 квітня 2019 року по справі №552/4875/17, від 15 квітня 2019 року по справі №522/9659/16-а.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню, натомість, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Також, відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 9 Закону № 2017-III передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд вважає за необхідне зазначити, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 750/9785/16-а, від 20 листопада 2019 року у справі № 522/11257/16-а та від 09 жовтня 2020 року № 686/10044/17.

Отже суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо обчислення пенсії позивача без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням сум індексації грошового забезпечення та вважає за необхідне зобов`язати відповідача перерахувати розмір пенсії позивача з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми індексації, які зазначені у довідці виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

"Ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Суд звертає увагу позивача на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку буде обмежений та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір вказаних виплат.

Отже, на думку суду, позовна вимога в частині виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром є передчасною та звернена на майбутнє, адже спору в цій частині фактично не існує.

Таким чином суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, останній з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 2-5, 9, 19, 72-77, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням сум індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми індексації, які зазначені у архівній довідці № 179/1/10288 від 17.08.2020 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

4. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби.

6. В іншій частині позову відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась