Справа № 140/6483/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6483/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульского В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави до Колківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури (далі - позивач) в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид», що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття його на облік як безхазяйного майна; зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття на облік як безхазяйного майна гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог чинного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Луцького району та виявлено, що на балансі Колківської селищної ради нерухоме майно, на яку відсутні правовстановлюючі документи. Тобто, за наявності підстав та відповідних повноважень Колківською селищною радою, як суб`єктом комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальних громад відповідні права комунальної власності, упродовж тривалого часу фактично не здійснено жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду. Тому стверджує, що використання зазначеного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування будівлями, спорудами без державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності).

Обгрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення в.о. заступника керівника Луцької окружної прокуратури до суду з даним позовом зазначає, що бездіяльність відповідача, що виражається у невжитті передбачених законодавством заходів щодо оформлення права власності на споруду та її державної реєстрації, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє селищна рада, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади, та тим самим порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовною заявою. Підкреслює, що звернення до суду з даним позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді.

Ухвалою суду від 30.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.07.2021 відповідач подав суду заяву, у якій зазначив, що Колківська селищна рада повністю визнає позов виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури та зобов`язується спрямовані на визнання гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття на облік як безхазяйного майна гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши подані сторонами письмові документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Вивченням стану додержання вимог законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Луцького району Луцькою окружною прокуратурою виявлено порушення вимог законодавства Колківською селищною радою щодо неоформления права власності на нерухоме майно територіальної громади. Зокрема встановлено, що на балансі Колківської селищної ради перебуває нерухоме майно, на яке відсутні правовстановлюючі документи, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області.

Так, 05.06.2017 між Волинською обласною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (кадастровий номер :06:003:0020) загальною площею 6,6988 га, у тому числі площа водного дзеркала - 4,4100 га, яка знаходиться за межами населених пунктів колишньої Рудниківської сільської ради, а також договір оренди водного об`єкту від 14.06.2017 - ставка площею 4,4100 га для рибогосподарських потреб.

Згідно вказаних вище договорів у межах об`єкта оренди розміщені гідротехнічні споруди - однорідна земляна дамба шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамба проїжджа, водоскидна споруда типу «шахтний водоскид», матеріал - залізобетон, відвідний канал слабо вираженої форми, що плавно переходить у заболочений тальвег.

Вказана гідроспоруда на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області не перебуває.

Згідно листа-відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, ДП «Укрриба» вказана вище гідротехнічна споруда - однорідна земляна дамба у них на балансі також не перебуває.

За інформацією ДП «Укрриба» від 12.04.2021 №08-04/40 на земельній ділянці за кадастровим номером :06:003:0020 (Рудниківська сільська рада) відсутнє державне нерухоме майно, балансоутримувачем якого є ДП «Укрриба».

Технічний стан гідротехнічних споруд згідно акту обстеження від 16.04.2021 в задовільному стані.

Згідно листа Колківської селищної ради від 01.04.2021 №619/02-13/2-21 наявна на орендованому водному об`єкті у громадянина ОСОБА_1 дамба, насосна станція на баланс селищної ради не передавалася, інформація по даному об`єкту відсутня.

Судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будь-яка інформація про державну реєстрацію речових прав на вказаний об`єкт нерухомості також відсутня.

Як слідує з інформації наданою Колківської селищної ради від 21.04.2021 остання не планує вживати заходи щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Вирішуючи питання наявності підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для представництва прокурором інтересів держави у суді, суд приймає до уваги наступне.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Відповідно до частини четвертої статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

В даному випадку позивач в адміністративному позові зазначив, що відсутність правовстановлюючих документів на вказану гідротехнічну споруду а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, може призвести до нецільового використання споруди або її вибуття з власності громади, що суперечить інтересам держави. Також, у позові зазначається, що відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє сільська рада, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади.

На думку суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням «інтересів держави» у зв`язку з наступним.

Позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як охорона здоров`я, благоустрій населених пунктів, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

З огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд доходить висновку про доведеність прокурором підстав для захисту інтересів держави у суді у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», частиною другою статті 2 якого визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 25 цього Закону визначає загальну компетенцію сільських, селищних, міських рад, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку сільських, селищних, міських рад регламентуються статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема: здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; б) делеговані повноваження: облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Статтею 12 Закону України «Про аквакультуру» передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських, Київської і Севастопольської міських, районних, обласних рад у сфері аквакультури належать, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об`єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.

Тобто, відповідачу у справі, органу місцевого самоврядування, чинним законодавством України надані повноваження щодо ведення обліку гідротехнічних споруд, здійснення контролю за їх використанням.

Поняття безхазяйного майна визначене статтею 335 Цивільного кодексу України, відповідно до якої безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Так, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Статтею 2 зазначеного Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

В розумінні пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Частиною чотирнадцятою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку. За результатом розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства слідує, що до відання сільських, селищних, міських рад віднесено у тому числі, реєстрація та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади.

Так, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, яка включає звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, звернення органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, до суду за переданням нерухомого майна за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідач визнає, що не вживає відповідні заходи щодо звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а саме вищенаведених гідротехнічних споруд та інші дії, передбачені чинним законодавством.

Частинами першою - третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Отже, з урахуванням того, що відповідач позов визнає повністю суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, визначений у прохальній частині позову.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 189, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Колківської селищної ради щодо вчинення дій, спрямованих на визнання гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид», що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття його на облік як безхазяйного майна.

Зобов`язати Колківську селищну раду (44661, Волинська область, Луцький район, смт. Колки, вулиця Грушевського, будинок 42, ) вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області, безхазяйним майном, та взяття на облік як безхазяйного майна гідротехнічних споруд, а саме: однорідної земляної дамби шириною по гребеню 2,5 - 3,0 м, довжиною 310 м, дамби проїжджої, водоскидної споруди типу «шахтний водоскид» що знаходяться на земельній ділянці водного фонду кадастровий номер :06:003:0020 на території Колківської ОТГ Луцького району Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський