Справа № 340/3933/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/3933/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , оформлене протоколом №20 від 17.06.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня подання заяви про призначення пенсії від 10.06.2021р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що працювала на Новокостянтинівській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» з 2.03.2009р. по 3.08.2016р. по професії робітник виробничих лазень з особливо важкими особливо шкідливими умовами праці під впливом радіоактивного випромінення. Даний період роботи зараховується до пільгового стажу по Списку №1 (розділ 24 п.24.17-1в «Атомна енергетика та промисловість»), що підтверджується записами трудової книжки, довідкою роботодавця №09-06/384 від 4.02.2020р., витягами з наказів про результати атестації робочого місця, наявними в матеріалах пенсійної справи. Всього 7 років 4 місяці 22 дні стажу по списку №1, 27 років 1 місяць 24 дні трудового стажу (34 роки 1 місяць страхового стажу з урахуванням стажу по списку №1), що відповідачем не заперечується.

Позивач вказує, що відповідно до п. «а» ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року за №1-р/2020 (справа №1-5/2018 (746/15)), вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач звернулася до відповідача через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.06.2021р. Відповідачем було відмовлено в призначені позивачу пільгової пенсії за віком. Рішення оформлене протоколом №20 від 17.06.2021р. Про відмову повідомлено листом №4144-4260/С-02/8-1100/21 від 01.07.2021р.

Вважаючи вказану відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.07.2021р. позовну заяву залишено без руху (а.с.26,27).

Ухвалою суду від 02.08.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення (виклику) сторін (а.с.54).

Заперечуючи проти позову відповідач надав відзив на позов та вказує, що відмова у призначенні пенсії обумовлена відсутністю необхідного стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, підтверджений результатами атестації робочих місць та вік 50 років (а.с.59,60).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (1971 р.н.) 10.06.2021р. звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.64).

Згідно обрахунків відповідача, враховуючи записи в трудовій книжці позивача, страховий стаж позивача складає 27 років 1 місяць 24 дні (а.с.47-52).

Крім того, відповідно до відомостей з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №12 від 04.02.2020р., позивач в період з 02.03.2009р. по 02.08.2016р. працювала на Новокостянтинівській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та виконувала роботи з відмивання радіоактивних забруднень, дезінфекції та прибирання душових, туалетів, роздягалень (гардеробних) та інших місць загального користування у виробничих лазнях за професією робітник виробничих лазень з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці, що передбачені Списком №1 розділом 24 пунктом 24.17-1в та відпрацювала повний робочий день в особливо важких та особливо шкідливих умовах 07 років 04 місяці 22 дні (а.с.52).

Рішенням №20 від 17.06.2021 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недосягнення пенсійного віку, який передбачений п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (50 років) та відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.88,89).

Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернулась до суду з даними позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні визначеного пенсійного віку.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам 1975 року народження і старшим після досягнення ними 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Зважаючи на вказане Рішення Конституційного Суду України позивач вважає, що за наявності необхідного стажу роботи та досягненням 49 років вона має право на пенсію на пільгових умовах.

На переконання відповідача до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), в редакції Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-1, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Також зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII щодо підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», що містить ідентичні правові норми щодо збільшення пенсійного віку, на предмет конституційності не перевірявся.

Натомість, суд бере до уваги, що у рішенні від 23 січня 2020 року Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

Як зазначено в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.04.2021р. №360/3611/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/32/20): ґрунтуючись на юридичній позиції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, суд вважає, що ідентична правова норма, яка міститься в Законі України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню (п. 75).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено наявність трьох складових, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

- досягнення віку 45 років;

- стаж роботи не менше 15 років;

- пільговий стаж роботи за Списком №1 не менше 7 років 6 місяців.

В даному випадку на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (10.06.2021р.), позивач досягла необхідного віку - 49 років, має необхідний стаж роботи 27 років 1 місяць 24 дні.

Разом з тим, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №12 від 04.02.2020р. (а.с.87), стаж роботи позивача на посаді з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці, що передбачені Списком №1 розділом 24 пунктом 24.17-1в, становить 07 років 04 місяці 22 дні, що є меншим від необхідного стажу передбаченого п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII - 7 років 6 місяців, а тому у позивача не виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник