Справа № 420/10663/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» про стягнення податкового боргу в розмірі 170754,00 грн та накладення арешту на кошти та інші цінності

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» про стягнення податкового боргу в розмірі 170754,00 грн та накладення арешту на кошти та інші цінності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач вчасно не сплатив суму узгоджених податкових зобов`язань та має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 170754,00 грн. Відповідно до ПК України позивачем направлено вимогу про сплату боргу, встановлено відсутність рухомого та нерухомого майна у платника податків. Разом з тим, встановлено наявність відкритих рахунків у банках, тому для забезпечення надходжень до бюджету позивач вважає за доцільне заявити вимоги про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, які знаходяться в банку.

Представник позивача вказує, що станом на день звернення до суду з даним адміністративним позовом заборгованість не погашена.

Ухвалою суду від 23.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Представником відповідача відзив на позов у встановлений судом строк та у відповідності до ст.162 КАС України до суду не надано.

Про відкриття провадження у справі та обов`язок подати відзив на позов та заперечення щодо відповіді на відзив позивача повідомлено ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 23.06.2021 року, як відповідачу направлено засобами поштового зв`язку на поштову адресу зазначену в адміністративному позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 17. проте конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд», зареєстровано, як юридичну особу 19.04.2019 року, номер запису: 0069980, основний вид економічної діяльності за КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того. п. 36.5. ст. 36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Так, відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 21.07.2021 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 170754,00 грн., а саме:

по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг) становить 170754,00 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг) виникла в результаті подання відповідачем уточнюючого розрахунку та самостійного нарахування платником податків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок №12765593 від 25.02.2020 року - 170 754,00 грн. (з яких: 165781,00 грн.(податкове зобов`язання) + 4973,00 грн. (штрафна санкція).

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №32696-50 від 10.03.2020 року, яку направлено платнику рекомендованим листом на адресу відповідача.

Згідно п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 42.2, 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд зазначає, що відповідачем відзиву на позов та доказів погашення податкового боргу у сумі 170754,00 грн до суду не надано, а тому суд вважає, що позов Головного управління ДПС в Одеській області в частині вимог про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо позовної вимоги про накладення арешту на кошти та цінності відповідача, суд зазначає наступне.

За приписами пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, а саме на підставі пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма (пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України) встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини.

Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №813/4345/16.

Вирішуючи спір судом встановлено, що звертаючись до суду із даним позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд», Головним управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 19.03.2021 року №152/15-32-13-04 про опис майна у податкову заставу, складено акт №13-15-32-13-04-17 від 26.03.2021 року про обстеження місцезнаходження юридичної особи та його майна за податковою адресою товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» (м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17) (а.с. 19-20).

Згідно акту обстеження, за податковою адресою товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» (м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17) розташована 3-поверхова адміністративна будівля. Також зазначено, що зі слів охорони будівлі за вказаною адресою вищезазначене підприємство (та його представники) ніколи не знаходились та не знаходяться.

Також позивачем надано до суду Фінансову звітність малого підприємства за 2019 рік, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд», згідно якої у підприємства відсутні основні засоби. (а.с. 21)

З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд», прав власності та інших речових прав, іпотек та обтяжень не зареєстровано. (а.с. 18)

Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що є підставою для накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» має банківські рахунки:

№ НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478 (валюта українська гривня);

№ НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478 (валюта українська гривня);

№ НОМЕР_3 Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 (валюта українська гривня).

Суд зазначає, що Постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 №372/8976).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов`язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 9 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 9.2 Інструкції передбачає, що банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 9.3 Інструкції).

Пунктом абзацу 1 п. 9.10 гл. 9 Інструкції передбачено, що у разі надходження до банку платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції.

Враховуючи положення абзацу 3 та 4 п. 9.10 гл. 9 Інструкції, до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Відтак, вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 170754,00 грн., є правомірною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності, передбачених пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, підстав для застосування арешту коштів товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд», що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, на суму податкового боргу у розмірі 170754,00 грн.

Відповідно до частини першої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» про стягнення податкового боргу в розмірі 170754,00 грн та накладення арешту на кошти та інші цінності задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» (), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 170754,00 грн., на бюджетний рахунок -UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/14060100//

Накласти арешт на кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» () у межах суми 170754,00 грн, які знаходяться на відкритих рахунках у банках, а саме:

№ НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478 (валюта українська гривня);

№ НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478 (валюта українська гривня);

№ НОМЕР_3 Казначейство України (ЕАП) МФО 899998 (валюта українська гривня).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5);

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Марселон Трейд» (, адреса: 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 17)

Суддя П.П.Марин