Справа № 640/16429/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 вересня 2021 року місто Київ №640/16429/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із матеріалами адміністративного справи

за позовомОСОБА_1
до треті особиМіністерства соціальної політики України, Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державна казначейська служба України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа №640/16429/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, треті особи Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/16429/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 20.08.2021 (Електронний суд) представником позивача подано до суду клопотання, в якому останній просить суд:

1) постановити ухвалу суду, якою запропонувати Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві надати суду у письмовому вигляді вичерпні пояснення відносно наступних питань:

- чи визнає ГУ ПФУ в м. Києві факт достовірності відомостей про склад і розмір грошового забезпечення, що викладені у довідці УДОУ від 30.10.2020 № 2/6 - 1631;

- чи визнає ГУ ПФУ в. м Києві факт того, що довідка УДОУ від 30.10.2020 № 2/6 - 1631 відповідає формі, яка передбачена додатком № 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45, є документом інформаційного характеру, тобто документом, який не містить приписів;

- чи визнає ГУ ПФУ в м. Києві умовою для виникнення у нього обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивача із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, що викладені у довідці від 30.10.2020 № 2/6 - 1631, обставину надходження до нього відповідних повідомлень-дозволів від ПФУ та Мінсоцполітики;

2) у разі якщо ГУ ПФУ в м. Києві не надасть суду додаткових письмових пояснень, про які йдеться, то постановити ухвалу про звільнення позивача від обов`язку доказування вище наведених фактів і обставин;

3) у разі якщо ГУ ПФУ в м. Києві не визнає вище зазначених фактів і обставин, то в залежності від змісту доводів, якими вони заперечуються, постановити ухвалу суду про залучення ГУ ПФУ в м. Києві до участі у справі № 640/16429/21 у якості належного відповідача або співвідповідача ( на розсуд суду).

Крім того, у поданій до суду відповіді на відзив від 21.08.2021 представник позивача просить суд постановити ухвалу суду, якою запропонувати Мінсоцполітики надати суду письмові пояснення, у формі зави по суті справи, де викласти вичерпні відповіді відносно наступних питань:

- чи визнає Мінсоцполітики факт виникнення з 1 березня 2018 року диспропорції у розмірах пенсійних виплат особам, пенсії яким призначено у відповідності до ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, і пенсійними виплатами особам, пенсії яким призначено на підставі тих же норм, того ж Закону № 2262-ХІІ, однак у період часу, що триває після 1 березня 2018 року;

- чи визнає Мінсоцполітики факт того, що вище зазначена диспропорція у розмірах пенсійних виплат виникла по причині запровадження Урядом України Алгоритму;

- чи визнає Мінсоцполітики факт того, що розробником/автором положень постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, якими запроваджено Алгоритм, є Мінсоцполітики;

- чи визнає Мінсоцполітики факт того, що мотив, який його спонукав утримуватися від розроблення нового проекту постанови КМУ із новим алгоритмом, полягав, і полягає до теперішнього часу, у необхідності продовжувати заощадження бюджетних коштів шляхом застосування дискримінаційних утисків в правах для осіб, до категорії яких належить ОСОБА_1 , за ознакою часу призначення пенсії;

- чи визнає Мінсоцполітики факт того, що національне законодавство не передбачає нормативно-правового акту, який би мав юридичну силу вищу за юридичну силу Закону України, і який би скасовував припис, що зазначений у абзаці 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Також у відповіді на відзив представник позивача просить:

- у разі якщо, Мінсоцполітики не надасть суду обґрунтованих письмових заперечень проти визнання фактів, про які йдеться вище, то постановити ухвалу суду про визнання цих фактів такими, що не потребують доказування перед судом;

- постановити ухвалу про залучення до участі у справі № 640/16429/21 Уряд України у якості третьої особи на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та запропонувати Уряду України надати суду пояснення відносно змісту відзиву Мінсоцполітики на позов від 12.08.2021, в частині, що стосується бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо прийняття нового рішення про проведення перерахунку пенсії особам, до категорії яких належить позивач, з урахування усіх складових грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовця, розрахованого на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704;

- постановити ухвалу суду про розгляд справи № 640/16429/21 у судовому засіданні, із викликом усіх її учасників, для забезпечення можливості суду офіційно з`ясувати особу - суб`єкта владних повноважень, якому належить відповідати за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, а також розглянувши дані клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб

Відповідно до частини третьої статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Частиною восьмою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Як встановлено судом, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №640/16429/21 запропоновано третім особам, зокрема, Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду пояснення разом із матеріалами з приводу спірних правовідносин.

У своєму клопотанні представник позивача посилається на пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, проте суд зазначає, що станом на момент звернення представника позивача до суду із клопотанням про надання Головним управлінням Пенсійного фонду України письмових пояснень, від останнього жодних письмових пояснень стосовно спірних правовідносин до суду не надходило.

На переконання суду, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України не скористалось своїм правом щодо надання письмових пояснень стосовно спірних правовідносин, суд не вбачає обґрунтованих підстав для надання можливості останньому повторно запропонувати надати такі пояснення.

Оскільки відповідачем 27.08.2021 до суду подано відповідь на відзив, позивач має право надати відповідь на відзив, виклавши у ньому свої аргументи стосовно заявлених позовних вимог.

З приводу залучення Головного управління Пенсійного фонду України в якості співвідповідача, суд зазначає.

Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною п`ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача заявлено виключно до Міністерства соціальної політики України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про залучення в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у зв`язку з передчасністю.

При цьому суд звертає увагу позивача, що правовідносини, які виникли між ним та Міністерством соціальної політики України є самостійними правовідносинами з самостійним предметом та підставами позову.

Стосовно поставлених представником позивача запитань до Міністерства соціальної політики суд зазначає, що пояснення останнього з приводу вказаних запитань не вплине на результат розгляду справи, оскільки при вирішення спору суд керується нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини та які були чинні на момент їх виникнення, а також наданими сторонами у відповідності з приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, відповідач не позбавлений права надати свої пояснення щодо спірних правовідносин у встановлені ухвалою 20.07.2021 строки.

З приводу залучення в якості третьої особи Уряду України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Таким чином, необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Однак, у поданому позивачем клопотанні не обґрунтовано, як рішення у даній справі може вплинути саме на права чи обов`язки Уряду України.

Таким чином суд вважає, що клопотання представника позивача про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору- Уряду України є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку наведеній позиції представника позивача щодо порядку розгляду справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд наділений правом на власний розсуд визначати вид позовного провадження, за яким буде розглядатися справа з урахуванням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

З контексту наведеного вбачається, що суд повинен перевірити обґрунтованість заперечень відповідача щодо необхідності розгляду з викликом сторін.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Проаналізувавши зміст мотивів представника позивача, наведених у тексті клопотання про розгляд справи №640/16429/21 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд дійшов висновку про їх недостатню обґрунтованість, оскільки представник позивача не навів переконливих доводів з приводу того, чому розглядуваний спір неможливо буде вирішити у порядку спрощеного позовного провадження, а також те, чому ця справа не є справою незначної складності.

Крім того, жодне право учасника справи на висловлення своєї позиції не порушується, оскільки положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість викласти учасниками справи свою думку та надати відповідні докази шляхом надання відповіді на відзив, заперечень, відзиву, додаткових пояснень, доказів тощо.

Разом з тим, суд наділений правом у подальшому призначити розгляд цієї справи у судовому засіданні з власної ініціативи, якщо дійде висновку для з`ясування всіх обставин справи, які неможливо встановити з наданих учасниками справи доказами.

Таким чином, дослідивши вказане клопотання, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд наразі не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Керуючись статтями 44, 48, 160, 243, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотань представника позивача у справі №640/16429/21 стосовно пропозиції Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві надати пояснення щодо спірних правовідносин, про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якості відповідача (співвідповідача), про надання пояснень Міністерством соціальної політики стосовно поставлених представником позивача запитань відмовити, про залучення третьої особи та про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін - відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іщук І.О.