Справа № 560/9605/21
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9605/21
УХВАЛА

08 вересня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглядаючи адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Вища кваліфікаційна комісія нотаріату , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (місто Київ), про визнання протиправним та скасування рішення, наказу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ухвалою від 09.08.2021, суд відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 30.07.2021 в якому позивачка просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення N 6 Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 18 червня 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що видане Міністерством юстиції України 27 травня 2009 року за N 7394 на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на підставі підпункту «и» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат»; 2) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України N 2334/5 від 30 червня 2021 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що видане Міністерством юстиції України 27 травня 2009 року за N 7394 на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідач 01.09.2021 надав Відзив на позов без номера та дати в якому просить відмовити у задоволенні позову, письмове пояснення без номера та дати, а також письмове клопотання без номера та дати в якому просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження (арк. спр.127-167).

Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує наступне.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, справа №560/9605/21 не входить до виключного переліку справ розгляд яких обов`язково проводиться за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України), і не є справою, яка не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст.257 КАС України), тому з урахуванням предмету позову та вказаних норм, немає підстав для задоволення заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відповідно до вимог ч.6 ст.262 КАС України. Цей висновок суду не спростовується твердженням відповідача про значення справи для сторін, адже позивач цього не просить, і не вказує про це значення для нього. Зазначення у клопотанні: "Обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.", також не є підставою для прийняття рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, так як учасниками фактично надано невелику кількість письмових доказів, і немає перешкод у наданні додаткових доказів та письмових пояснень у порядку визначеному КАС України, як і вирішення питань щодо експертиз та свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст.77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6-7 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідач у письмовому пояснення вказує, що: 1) позивач 11.05.2021 вперше повідомила про викрадення 15.12.2016 документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріусу ОСОБА_2.; 2) про звернення до органів поліції із запитами по кримінальних провадженнях №0013394 та №0014964, які станом на 02.06.2021 залишені без відповіді, тому суду потрібно надати результат цих запитів, якщо такі є. Також, письмово пояснити: 1) які заходи були вжиті за результатом Акту про нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса ОСОБА_1. від 23.06.2015 №1, а саме чи притягувалась до відповідальності нотаріус за це і результат цього (рішення, інше), якщо ні то чому; 2) чому відповідач, відновив наказом №716/6 від 03.11.2015 року нотаріальну діяльність позивача, якщо 23.06.2015 встановив нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 23.06.2015 Актом №1, яку тимчасово призупинив наказом №489/6 від 08.08.2016, після чого наказом №647/6 від 12.10.2016 припинив нотаріальну діяльність позивача; 3) пояснити причину реєстрації 14.12.2017 приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_2 з урахуванням наказу №489/6 від 08.08.2016; 4) коли і хто встановив відсутність робочого місця, яким чином (акт, інше) наслідком чого став наказ №241/6 від 20.06.2018, надавши суду докази цього; 5) чому після невиконання наказу №241/6 від 20.06.2018 позивачу направлялися листи від 11.01.2020 №231-20, від 04.03.2020 №7179/6, які залишились без відповіді, не приймалось рішення по факту невиконання цього наказу. Чи воно прийнято, якщо так, то надати його суду; 6) чи оскаржувала позивач накази №647/6 від 12.10.2016, №241/6 від 20.06.2018; 7) коли (число, місяць, рік) відповідач виявив порушення позивача, наслідком чого стали оскаржувані рішення, яким чином це зафіксовано (акт, інше), надавши суду докази цього; 8) коли відповідач встановив нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса ОСОБА_1. з урахуванням Акту №1 від 23.06.2015.

Керуючись статтями 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Зобов`язати Міністерство юстиції України до 20.09.2021 включно надати суду докази, які вказані у 16-у абзаці описової частини цієї ухвали. Також, запропонувати надати додаткові пояснення і докази у випадку потреби у вищевказаний строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя А.І. Петричкович