Справа № 640/11363/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 вересня 2021 року м. Київ № 640/11363/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді Келеберди В.І. в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ХОЛ»

до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській

області

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити

певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ХОЛ» про відвід судді Келеберди В.І. визнано необґрунтованою. Передано справу у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід суддів.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 03.09.2021, заяву про відвід та матеріали адміністративної справи розподілені на суддю Григоровича П.О.

Таким чином, вирішення питання про відвід судді Келеберди В.І. здійснюється суддею Григоровичем П.О., який не входить до складу суду, що розглядає справу №640/11363/20 і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із приписами частини восьмої та частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ХОЛ» надійшла заява про відвід судді Келеберди В.І., у зв`язку з тим, що на думку позивача існують інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Зазначена заява обґрунтована тим, що провадження у справі відкрито 13.08.2020 року, проте станом на 31.08.2021 року судом не прийнято рішення суду по суті позовних вимог.

Вказані обставини, на думку позивача, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді і свідчать про умисне затягування прийняття остаточного рішення, що порушує права позивача.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Посилання заявника на тривалий розгляд справи №640/11363/20, жодним чином не свідчать про упередженість судді Келеберди В.І. при розгляді даної справи, та не є підставою для його відводу як це визначено ст.ст.36, 37 КАС України.

При цьому, за прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік) розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі.

Отже, враховуючи європейську судову практику та обставини, викладені у заяві про відвід судді Келеберди В.І., суд дійшов висновку, що твердження заявника про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Келеберди В.І. є власним судженням заявника, яке не ґрунтується на будь-яких об`єктивних та належних доказах, що не може свідчити про наявність підстав для відводу судді, передбачених статтею 36 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід головуючого судді Келеберди В.І. у справі №640/11363/20.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відвід головуючого судді Келеберди Володимира Івановича від розгляду адміністративної справи №640/11363/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Григорович