Справа № 280/6741/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

08 вересня 2021 року Справа № 280/6741/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 )

про відшкодування витрат,-

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету Повітряних сил (далі по тексту позивач) до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму у 19639,60 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням від час навчання.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160-161 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.171 КАС України суддя після надходження позовної заяви до суду звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно листа відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 01.09.2021 за вих. №6330, який надійшов до суду 06.09.2021 за вх. №51263), за даними Реєстру територіальної громади міста Бердянська, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2 ч.5 ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У позовній заяві невірна зазначена місце проживання відповідача по справі.

2. Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За змістом частин першої та статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, строк звернення до суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позову вбачається, що згідно із витягом з наказу т.в.о. начальника Харківського Національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба О.Б. Котова (по стройовій частині) №111 від 04 травня 2018 року солдата ОСОБА_1 відраховано від подальшого навчання у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 05 травня 2018 року.

Крім того, наказано стягнути суму у розмірі 19369,60 грн за період навчання в університеті. Загальний розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 доведено до відома останнього 04 травня 2018 року під підпис.

Таким чином, перебіг місячного строку звернення до суду з цим позовом розпочався 05 травня 2018 року.

Позивач звернувся до суду із цим позовом 03 серпня 2021 року (дата надходження позову до суду), тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Вирішуючи питання про наявність поважних причин пропуску звернення до суду із цим позовом, суд виходить з наступного.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року).

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

В обгрунтування заяви Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба зазначив, що пропуск строку звернення до суду відбувся через поважні причини, оскільки на момент відрахування відповідача із університету не було сталої судової практики щодо підсудності даної категорії справ. Стверджував, що не знав і не міг передбачити зміну підсудності даної категорії справ постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 804/285/16. Крім того, на дату відрахування відповідача на черзі до подачі позовів вже перебувала велика кількість боржників, що унеможливило звернення до суду в більш ранні строки. Зазначив, що майновий стан позивача тривалий час не давав змоги звернутися до суду. У подальшому 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій з поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30 березня 2020 року, яким, зокрема, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та визначено, що строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії карантину.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є суто суб`єктивними обставинами, з огляду на наступне.

Питання підсудності даної категорії справ вирішена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, яка є в загальному доступі за посиланням http://reestr.court.gov.ua/Review/78977494.

Відсутність достатнього фінансового забезпечення не може бути безумовною умовою для визнання пропуску строку звернення до суду поважним.

Стосовно посилань позивача на введений на території України карантин, суд зазначає, що згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно із пунктом 3 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого кодексом строку та наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом з причини, зазначеної позивачем у позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ст.ст. 123, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2.Позовну заяву Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат-залишити без руху.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на їх підтвердження та уточненої позовної заяви з урахуванням усунення викладених у позові недоліків та належних доказів надіслання/вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Роз`яснити позивачу, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач 1 та позивач 2 не усунуть недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя Р.В. Сацький