Справа № 533/771/21
Суддя: Козир В. П.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07.09.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/771/21
Провадження № 2-а/533/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом (з урахуванням уточнень) до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4607091 від 08 серпня 2021 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Процесуальні рішення у справі:

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні), на 27 серпня 2021 року. Запропоновано відповідачу у строк до 26 серпня 2021 року включно надати до суду відзив на позовну заяву, а також докази фото- та відеофіксації (за наявності) правопорушення.

27 серпня 2021 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області судовий розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 07 вересня 2021 року.

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, на підставі ч. 1, ч. 3, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України судом здійснюється розгляд заяви без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без участі сторін на підставі наявних у справі доказів у порядку письмового провадження.

Стислий виклад позицій сторін:

Обґрунтовуючи свій адміністративний позов позивач зазначав, що постановою серії ЕАО № 4607091 від 08 серпня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач уважав, що накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувана ним постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Стверджував, що 08 серпня 2021 року його безпідставно зупинили працівники поліції, так як він жодних правил дорожнього руху не порушував. Причину зупинки йому не повідомили. Інспектор перевірив документи і повідомив, що висота малюнка протектора шин транспортного засобу не відповідає нормам. Жодних вимірювальних приладів, які б зафіксували висоту малюнка, інспектор не застосовував,а висоту виміряв «на око». Крім того, на думку позивача, постанова не містить відомості про конкретний підпункт ДПР, який набіто було порушено.

Вказував, що у постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України. Зокрема, постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснювався фото і відеозапис. Крім того, за ствердженням позивача, не може бути підтвердженням порушення ПДР України лише сама постанова від 08 серпня 2021 року, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Оскільки відповідач не надав жодних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення позивачем правил ПДР, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідач Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції не погодився із позовними вимогами позивача та подав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначав, що відповідно до Положення про батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.06.2018 № 2925 (зі змінами від 01.04.2020), батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території міста Кременчука.

Оскаржувану постанову ухвалено старшим лейтенантом поліції Кузьменком Віталієм Васильовичем, який є посадовою особою інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

08.08.2021 інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Кузьменком Віталієм Васильовичем ухвалено постанову серії ЕАО № 4607091 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що ОСОБА_1 цього дня, близько 21 год. 31 хв. на 91 км а/д М-22 Полтава Олександрія (с. Щербаки), керував транспортним засобом ЗИЛ 554М, номерний знак НОМЕР_1 , вантажністю понад 3,5 т, висота малюнка протектора шин якого не відповідала нормам, що є порушенням п. 31.4.5 «а» ПДР ( зазначено у фабулі п. 5 постанови).

Відповідач уважав, що позивач не заперечує факт руху на керованому ним транспортному засобі, залишкова висота малюнка протектора шин на якому була менша 1,00 мм, та у позовній заяві взагалі не наводить жодних пояснень по факту вчиненого ним правопорушення, що свідчить про необґрунтованість позову.

На думку відповідача, не заслуговують на увагу також пояснення позивача, що відповідач на місці розгляду справи не застосовував вимірювальних приладів, оскільки у присутності позивача працівниками поліції був оглянутий транспортний засіб та за допомогою нагрудної відеокамери інспектора поліції зафіксовано, що на шині транспортного засобу ЗИЛ 554М, номерний знак НОМЕР_1 , взагалі був відсутній малюнок протектора, що є порушенням п. 31.4.5 «а» ПДР.

Відповідач стверджував, що позивачеві було повідомлено про розгляд справи, а також роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, про що свідчить особистий підпис водія у п. 8 постанови. Письмові пояснення позивач не надав. Користувався правовою допомогою по мобільному телефону.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та з метою припинення вказаного правопорушення, яке могло створити аварійну ситуацію на дорогах, в результаті чого могли постраждати невинні люди, було законно та обґрунтовано, з дотримання норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф 340 грн, шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4607091 від 08.08.2021, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (надалі - Інструкція).

Таким чином, на переконання відповідача, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було з`ясовано всі фактичні обставини, враховано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та правомірно ухвалено постанову серії ЕАО № 4607091 від 08.08.2021 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи, та надано копію. Будь-яких зауважень до змісту постанови водій не висловлював.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4607091 від 08.08.2021 містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення адміністративного правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, який не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже, на думку відповідача, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, а також за формою та бланком, визначеними Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Також на підтвердження правомірності постанови відповідач надав фото- та відеозапис правопорушення.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами ч. 2-3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі частинами 1, 3 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається з підпункту «а» пункту 31.4.5 п. 31.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2021 о 21.45.41, керував т.з. вантажністю понад 3,5 т, висота малюнка протектора шин якого не відповідала нормам, чим порушив п. 31.4.5 «а» , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» - не заповнена.

Позивач стверджував, що оскаржувана ним постанова є незаконною, оскільки: по-перше, не було підстав для його зупинки; по-друге, інспектор поліції при вимірюванні висоти малюнка шин не застосовував вимірювальний прилад та визначав висоту «на око»; по третє, постанова у порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Позивач посилався на правову позицію Верховного Суду у постанові від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Відповідач, на доведення правомірності та законності оскаржуваної позивачем постанови, надав відеозапис виявлення та фіксації правопорушення та стверджував, що: по-перше, позивач не заперечував, що під час руху на керованому ним транспортному засобі залишкова висота малюнка протектора шин була меншою 1,00 мм; по-друге, у присутності позивача працівниками поліції був оглянутий транспортний засіб та за допомогою нагрудної відеокамери зафіксовано, що на шині транспортного засобу взагалі був відсутній малюнок протектора, що є порушенням п. 31.4.5 «а» ПДР; по-третє, позивач не надав доказів на підтвердження дотримання ним ПДР на місці розгляду справи; по-четверте, підпис водія у п. 8 постанови свідчить про дотримання працівниками поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення; по-п`яте, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції НЕ передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідач просив суд прийняти до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Також у відзиві відповідач пояснював, що мінімально допустиму висоту малюнка протектора на рівномірно зношеній шині вимірюють на площі, яка повинна бути не менше половини ширини і 1/6 довжини кола бігової доріжки.

Оцінюючи кожен з основних аргументів сторін у даній справі, суд зазначає таке.

Суд повторює, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем разом з відзивом надано диск, на якому міститься відеозапис фіксації події, яка знайшла своє відображення у оскаржуваній постанові.

Дослідивши відеозапис, наданий відповідачем, а також фотозображення (стопкадр) шин, суд не знайшов достатніх доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, що полягає у експлуатації транспортного засобу (вантажного автомобіля з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т) із наявними технічними несправностями і невідповідностями у вигляді шин, які мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,0 мм.

Так, пунктами 2123 р. ХІ Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549, та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.08.2013 за № 1452/23984, а також пунктом 7.3 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (ДСТУ3649:2010) встановлено, що висота рисунка протектора шин вимірюється на найбільш зношеній ділянці біговини, обмеженій умовним прямокутником з шириною, рівною половині ширини біговини, з довжиною - 1/6 окружної довжини біговини. Такий умовний прямокутник розміщується симетрично (допуск ±5 мм) відносно центральної площини обертання колеса. Висота рисунка протектора визначається не менше ніж у п`яти найнижчих точках, рівномірно розміщених (допуск ±30 мм) по поверхні визначеної ділянки. За результат приймають найменше з виміряних значень. Висота рисунка протектора не вимірюється у місцях розташування індикаторів зносу, індикаторів поглиблювання, уступів чи радіусних поверхонь біля основи шашок та перетинок канавок протектора. У шин, які мають суцільне ребро посередині біговини, висота рисунка протектора вимірюється у відповідних точках, найближчих до цього ребра.

З наведеним погодився й відповідач у відзиві, хоча невірно здійснив посилання на нормативно-правовий акт, що регулює питання вимірювання висоти малюнка протектора шин.

Між тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що вимірювання висоти малюнка протектора шин здійснювалося у встановлений законодавством спосіб чи за допомогою будь-якого вимірювального (технічного) приладу. Дослідженні судом фото- та відеодокази також не містять відомостей про те, що висота малюнка протектора шин вантажного автомобіля, яким керував позивач, була меншою за 1,00 мм, або взагалі такий малюнок був відсутній, як стверджував відповідач у відзиві.

Приблизне визначення розмірів (висоти малюнка протектора) для встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є недопустимим.

Посилання відповідача на проведення працівниками поліції належного огляду транспортного засобу та фіксацію відсутності малюнка протектора за допомогою нагрудної камери інспектора поліції, як на правомірність постанови, суд відхиляє, так як огляд та відеофіксація за допомогою нагрудної відеокамери не можуть замінити собою процедуру вимірювання висоти малюнку протектору шин, що наведена судом вище.

Відхиляє також суд аргумент позивача, як підставу для скасування постанови, про безпідставну його зупинку працівниками поліції, оскільки технічні несправності транспортного засобу чи підозри на наявність технічних несправностей, що можуть бути визначені візуально, самі по собі є підставою для зупинки транспортного засобу з метою більш детальної перевірки та з`ясування обставин.

Разом з тим, у разі підтвердження у подальшому наявності таких технічних несправностей чи невідповідностей орган (посадова особа), що складає постанову у справі про адміністративне правопорушення та приймає рішення притягнути особу до адміністративної відповідальності має дотримуватися певних процесуальних формальностей, що визначені законом.

Суд погоджується з доводами відповідача у тій частині, що інспектор поліції дійсно назвав себе (представився), повідомив позивача про суть виявленого правопорушення, роз`яснив особі її права та обов`язки, надав можливість зв`язатися з адвокатом у телефонному режимі, запропонував надати пояснення тощо, що встановлено з дослідженого відеозапису, наданого відповідачем.

Разом з тим, у повній мірі вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, дотримані не були.

У порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові, не було зазначено технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та підлягає скасуванню.

Схожих правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 19.02.2020 (справа № 524/1284/17), від 15.11.2018 (справа № 524/5536/17).

Висновок Верховного Суду у справі № 536/583/17 (постанова від 14.02.2018), на урахуванні якого наполягав відповідач у відзиві, суд у даній справі не застосовує, оскільки уважає, що з метою застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності різних правових висновків суду касаційної інстанції слід застосовувати позицію, викладену в постанові з більш пізньою датою, тобто у постановах ВС від 19.02.2020 (справа № 524/1284/17) та від 15.11.2018 (справа № 524/5536/17).

Окрім того, у наведеній відповідачем постанові від 14.02.2018 у справі № 536/583/17 Верховний Суд дійшов висновків, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, колегія суддів касаційного суду дійшла до висновку, що такі відомості зазначаються тільки у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Суд не погоджується з такими висновками та вважає, що вимоги частини 3 ст. 283 КУпАП є загальними по відношенню до всіх постанов по справах про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів (зафіксовані як у автоматичному, так і не у автоматичному режимі), у той час як особливі вимоги до постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), визначені частиною четвертою статті 283 КУпАП, на що вказує фраза, застосована законодавцем: «крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті».

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються також іншими нормами КУпАП, а саме статтями 2791 - 2798 цього Кодексу.

Отже, на переконання суду, вимога про зазначення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався) стосується усіх видів постанов по справах про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, зафіксованих як у автоматичному, так і не у автоматичному режимах.

Крім того пункт 7 «До постанови додаються:______» бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за формою додатку 5 до Інструкції, дозволяє зазначити додаткові відомості, що вимагаються ст. 283 КУпАП, зокрема про фото та/або відеозапис, що здійснювалися, а також інформацію про технічний засіб, на який здійснювалася така фіксація.

Отже, суд погоджується також з доводами позивача, що посилання на конкретні докази повинні міститися саме у постанові про адміністративне правопорушення. У разі наявності доказів у вигляді фото- чи відеофіксації, відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

У разі відсутності у постанові відомостей про службовий сертифікований технічний пристрій, на який здійснювався фото або відеозапис, такі фото- чи відеоматеріали не можуть бути доказами по справі та доводити винуватість особи.

Ураховуючи те, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, що наданий відповідачем до суду, а наданий та досліджений відеозапис не містить належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд уважає, що наявні підстави для скасування оспорюваної у даній справі постанови.

Разом з тим, суд відхиляє як підставу для скасування постанови аргументи позивача про відсутність в оскаржуваній постанові вказівки на конкретний підпункт ПДР, порушення якого допустив позивач, оскільки досліджена судом постанова такий підпункт («п. 31.4.5. а ПДР») містить.

Відсутність письмових чи активних заперечень з боку водія на місці складення відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також особистий підпис водія у п. 8 постанови не свідчить про правомірність чи законність такої постанови. Тому суд відхиляє доводи відповідача у цій частині.

Посилання відповідача на положення Закону України «Про Національну поліцію» (ст. 23, 40), які дозволяють поліції застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису та використовувати інформацію відеозапису та фотокартки у якості речових доказів на підтвердження наявності або відсутності факту порушення, суд також уважає безпідставними, оскільки такі повноваження працівників поліції у даній справі не оспорюються. Підставою для скасування постанови у даній справі є така встановлена судом сукупність: відсутність у оскаржуваній постанові посилання на фото та відеодокази, а також технічні засоби, якими здійснювалася така фіксація, а також відсутність прямих, достатніх, належних та неоспорюваних доказів на підтвердження факту залишкової висоти малюнку протектора шини (менше 1,00 мм).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, а постанова від 08.08.2021 серії ЕАО № 4607091 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивач просив суд скасувати постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, та закрити провадження у справі.

Оскільки, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, то провадження по справі слід закрити.

Ураховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд позовної вимоги про оскарження постанови про адміністративне правопорушення позивач сплатив судовий збір у сумі 454 грн 00 коп. у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 (справа № 543/775/17).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно, сума судового збору у розмірі 454,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 9, 73, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, ст. 121, 245, 251, 258, 280, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4607091 від 08 серпня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у сумі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця Федора Ернста, буд. 3, місто Київ, 03048; ідентифікаційний код: 40108646; адреса електронної пошти: ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 07 вересня 2021 року.

Суддя В.П. Козир