Справа № 520/10812/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 серпня 2021 року № 520/10812/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника відповідача - Фролова Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮА" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області №279338 від 25.05.2021 року, розрахунок №039861 від 13.04.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області №279338 від 25.05.2021 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Харківській області №279338 від 25.05.2021 року та розрахунок №039861 від 13.04.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування є протиправними та такими, що порушують права позивача, оскільки прийняті з порушеннями норм діючого законодавства.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року прийнято адміністративну справу за вищевказаним позовом до розгляду, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮА" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними постанови та розрахунку, скасування постанови в частині позовних вимог про визнання протиправним розрахунку №039861 від 13.04.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Представником відповідача у подано до суду відзиві на позов вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що за результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що загальна маса тягача разом із причепом та вантажем становила 51 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу. При цьому, співробітниками відповідача було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль, який передбачено нормами діючого законодавства та який не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні, а при обрахунку використано дані щодо ваги тягача, напівпричепа та вантажу, які наведено в товарно-транспортній накладній №7 від 12.04.2021 року, як це передбачено пп.4 п.2 Порядку №879. Відтак, оскільки за результатами габаритно-вагового контролю було встановлено перевищення нормативів за відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами, то відповідач мав достатні підстави для накладення на відповідача штрафу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання щодо розгляду справи без участі позивача.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2021 року, керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 12.04.2021 по 18.04.2021 року та направлення на рейдову перевірку від 09.04.2021 № 014403, співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка у м. Дніпро по вул. Січеславська набережна, 1Б.

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422).

Так, зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013, був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KAISER, модель R2603CTC, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Водієм транспортного засобу було надано для перевірки посадовим особам Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та причепу); товарно-транспортну накладну № 7 від 12.04.2021; договір оренди вантажних автомобілів № 27-04/18-1 від 27.04.2018 р.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «АГРО-ЮА», яке надавало послуги з перевезення вантажу (соняшник урожаю 2020 р.) з с. Троїцьке, Первомайського р-н, Харківської області до м. Дніпро.

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KAISER, модель R2603CIC, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з причепом та вантажем становила 51 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

При здійсненні зазначеного контролю посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки використали дані щодо ваги тягача, напівпричепа та вантажу, які наведено у товарно-транспортній накладній № 7 від 12.04.2021.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 1007/1207).

На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039861 від 13.04.2021.

Також, співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок № 039861 від 13.04.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 13.04.2021 № 039861.

Зі змісту наданих представником відповідача під час розгляду справи пояснень встановлено, що під час проведення перевірки транспортного засобу було встановлено відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданого компетентними уповноваженими органами, що зафіксовано в акті № 278593 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.04.2021 р.

При цьому, судом встановлено, що водій з актом № 278593 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.04.2021 р. був ознайомлений, однак, від підпису та надання пояснень відмовився, про що співробітниками відповідача внесено відповідний запис.

Зі змісту наданої в матеріалах справи копії акту №278593 від 13.04.2021 року вбачається, що під час проведення перевірки виявлено порушення, за які передбачена відповідальність ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 16 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Матеріали справи свідчать, що враховуючи обставини реєстрації позивача у Харківській області, акт № 278593 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.04.2021 р. разом із супровідним листом № 34704/23.1/18-21 від 20.04.2021 було направлено на розгляд до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Повідомленням №36084/28.2/24-21 від 17.05.2021, направленим засобами поштового зв`язку 21.05.2021 відповідно до списку № 6169 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку № 22 AT «УКРПОШТА», позивача було викликано на 25.05.2021. Повідомлення було отримано позивачем 25.05.2021 року, про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення.

Під час розгляду справи встановлено, що з огляду на зазначене, відповідно п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Слобожанським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.

Матеріали справи свідчать, що начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Андрієм Тимчук за результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 279338 від 25.05.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та відповідно до абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000,00 грн.

Згідно з п. 29 Порядку № 1567, копію постанови № 279338 від 25.05.2021 направлено позивачу, разом із супровідним листом від 28.05.2021 № 40567/28.2/24-21, 01.06.2021 відповідно до списку № 6663 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку № 22 AT «УКРПОШТА» та отримано позивачем 08.06.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті, були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 196-р від 03.03.2020 «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» погоджено пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком, зокрема створено Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За змістом пункту 16 Порядку № 1567 передбачено, що під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 22 Порядку № 1567, передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.

Суд також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно із пп.4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно із п. 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 26 порядку 879 передбачено, що кошти, стягненні за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України.

Суд зазначає, що положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Судовим розглядом справи було встановлено, що під час виконання щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 13.04.2021 було зупинено транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KAISER, модель R2603CTC, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KAISER, модель R2603CIC, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з причепом та вантажем становила 51 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

Водночас, суд зазначає, що при здійсненні зазначеного контролю посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки використали дані щодо ваги тягача, напівпричепа та вантажу, які наведено у товарно-транспортній накладній № 7 від 12.04.2021.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач, обґрунтовуючи власну правову позицію, посилається на обставини того, що посадовими особами відповідача не було проведено зважування транспортного засобу та вантажу, не було складено довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, та не було складено в присутності водія жодного документу про перевищення транспортних засобом вагових параметрів. Також, позивачем вказано, що співробітниками відповідача не було проведено зважування транспортного засобу та вантажу та в той же час, ані акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №039861 від 13.04.2021 року, ані акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №278593 від 13.04.2021 року не містять переліку документів (або посилання на них) на підставі яких було визначено вагу автомобіля (встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів).

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що співробітниками відповідача було проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснення якого передбачено нормами діючого законодавства та без проведення зважування транспортного засобу. Відтак, оскільки посадовими особами відповідача не було здійснено зважування транспортного засобу та вантажу, то у посадових осіб були відсутні підстави для складення довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Також, суд зазначає, що посилання позивача на те, що відповідачем не було використано жодних документів та акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №278593 від 13.04.2021 року не містять переліку документів (або посилання на них), на підставі яких було визначено вагу автомобіля (встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) не відповідає обставинам справи, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать, що водієм було надано перевіряючим документи, на підставі яких здійснювалось перевезення вантажу.

Крім того, суд наголошує, що позивач, посилаючись на неможливість врахування товарно-транспортної накладної №7 від 12.04.2021 року з огляду на проведення перевірки 13.04.2021 року, фактично не надав до суду інших доказів або документів щодо проведеного перевезення вантажу.

Відтак, суд вважає вказані доводи представника позивача недоведеними та необґрунтованими, у зв`язку з чим останні врахуванню не підлягають.

При цьому, суд зазначає, що приписами п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30).

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Положеннями ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем зазначений дозвіл отримано не було, що також було встановлено і перевіряючи ми під час проведення перевірки.

Доказів протилежного під час розгляду справи до суду не надано.

В позовній заяві позивач, посилаючись на заборону перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових обмежень, яка передбачена абз. 3 п. 22.5 Правил дорожнього руху, зазначає, що в даному випадку була відсутня потреба в отриманні дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів.

Однак, позивач, не зважаючи на заборону, встановлену абз. 3 п. 22.5 Правил дорожнього руху, здійснював перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень, для перевезення якого у відповідності до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен бути наявний відповідний дозвіл.

Стосовно визначення маси транспортного засобу під час здійснення документального габаритно-вагового контролю судом встановлено наступне.

Відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, (далі - Правила 363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 6.4 Правил №363 передбачено, що при навантаженні вантажу здійснюється його зважування або рахування місць (чи штук). Вантаж приймається без перевірки маси, якщо він поданий для перевезення у спеціальних кузовах чи контейнерах при наявності на них пломб Замовника.

Згідно із п.10.12 Правил №363 здача замовником і приймання перевізником вантажів, що перевозяться навалом, наливом або в контейнерах, передбачають визначення та запис маси вантажу в товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п.11.3 Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Згідно із п.11.4 Правил №363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Під час розгляду справи зі змісту наданих представником відповідача пояснень та доказів встановлено, що в наданій водієм під час перевірки товарно-транспортній накладній № 7 від 12.04.2021 зазначено маса брутто 51 т; тара - 20,02 т; маса нетто - 30,98 т.

З огляду на зазначене, співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки правомірно встановлено загальну масу транспортного засобу з вантажем, яка складала 51 т.

Доказів протилежного до суду під час розгляду справи надано не було.

Також, суд зазначає, що Законом України № 54-ІХ від 11.09.2019 р., який набув чинності 25.09.2019, внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, частину першу статті 60 цього закону доповнено новими абзацами:

абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи було встановлено, що за результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки KAISER, модель R2603CIC, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з причепом та вантажем становила 51 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу, а отже у акті № 278593 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.04.2021 р. зафіксовано відсоткове співвідношення перевищення параметрів від нормативу, зокрема, по загальній масі перевищення становило 27,5%, що становить понад 20 відсотків.

Відтак, допущене підприємством позивача порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскільки під час розгляду справи встановлено, що підставою для видання оскаржуваної позивачем постанови послугували результати документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу належного позивачу, то суд приходить до висновку про правомірність застосування відповідачем до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮА".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮА" (вул. Гуторова, буд. 7, с. Троїцьке, Первомайський р-н, Харківська обл., 64113) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.