Справа № 442/6442/21
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/6442/21
Провадження №2-а/442/85/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судових засідань - Рикало А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когуч Олександра Івановича про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

16.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому уточнивши заявлені вимоги, просить визнати неправомірною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 491271 від 11.08.2021, за ч. 2 ст. 121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. , а також визнати неправомірними дії інспектора СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когуч Олександра Івановича щодо винесення вказаної постанови.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що інспектором СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП №2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когучем О.І. 11.08.2021 винесено постанову серії БАВ № 491271 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення штрафу в сумі 680 грн. за те, що 11.08.2021 року біля 13 год. 31 хв. водій керував автомобілем марки «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим паском безпеки, а також у водія була відсутня аптечка, тобто порушення п. 31.4.7 є Правил дорожнього руху, за що наступає відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач зазначає, що він, керуючи вказаним вище вантажним транспортним засобом, був пристебнутим ременем безпеки, а коли його зупинили працівники поліції, то він відстебнув ремінь безпеки, щоб надати працівникам поліції необхідні документи для перевірки. Праціники поліції почали складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, при чому не пояснили йому суть порушення. При складанні постанови не надали йому можливості надати письмове пояснення. Враховуючи, що при розгляді адміністративної справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що він вчинив будь - яке правопорушення, і в його діях містяться ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою від 17.08.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду на 27.08.2021. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.08.2021 розгляд даної справи відкладено, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі.

В судове засідання позивача ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектор СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції Когуч О.І. в судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Відзиву на позов не подали.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статею 247 КпАП України визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлено, що 11.08.2021 інспектором СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когучем О.І. винесено постанову серії БАВ № 491271про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення штрафу в сумі 680 грн. на ОСОБА_1 ..

Згідно оскаржуваної постанови: ОСОБА_1 11.08.2021 року біля 13 год. 31 хв. керував автомобілем марки «Фольксваген »з номерним знаком НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим паском безпеки, а також у водія була відсутня аптечка, що є порушенням п. 31.4.7є Правил дорожнього руху, за що наступає відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.4.7 (Є) Правил дорожнього руху України регламентовано відповідальність осіб за відсутність медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж.

Частиною 2 ст. 121 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд надає віри доводам позивача ОСОБА_1 про те, що при винесенні оскаржуваної постанови його було позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Доказів протилежного суду не надано.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16, від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а(2а/205/27/17).

Окрім цього, відповідачами суду не представлено аргументовано підтверджуючих доказів щодо порушення позивачем ОСОБА_1 пункту 31.4.7 (Є) Правил дорожнього руху України, на підставі якого і була винесена постанова серії БАВ № 491271 від 11.08.2021, в тому числі фото- і відеофіксації правопорушення, де міг би бути зафіксований власне факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Фольксваген`з номерним знаком НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим паском безпеки та відсутність медичної аптечки.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачами достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надано, а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачами не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачами належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а позивачем доведено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Натомість, щодо позовної вимоги позивача в частині визнання протиправними дій інспектора СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когуча О.І. слід зазначити наступне.

Так, згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Наведені вище норми КУпАП та Інструкції № 1395 в їх взаємодії із нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, вимога позивача про визнання дій відповідача протиправними є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, посадова особа якого була відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії БАВ № 491271 від 11.08.2021 винесену інспектором СР ПП ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції ВП № 2 Великоберезнянського відділення поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Когучем Олександром Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2021.

Суддя Курус Р.І.