Справа № 640/15938/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2021 року

Київ

справа №640/15938/20

адміністративне провадження №К/9901/25467/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року

у справі №640/15938/20

за позовом ОСОБА_1

до Державного бюро розслідувань

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Державного бюро розслідувань (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра від 22 червня 2020 року №390-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань 22 червня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу";

- поновити ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді начальника другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань в Головному слідчому управлінні Державного бюро розслідувань;

- стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань Соколова Олександра від 22 червня 2020 року №390-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді, що є рівнозначною посаді начальника другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань в Головному слідчому управлінні Державного бюро розслідувань.

Стягнуто з Державного бюро розслідувань (01032, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 червня 2020 року по 28 вересня 2020 року у розмірі 297 319,80 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року визнано неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №640/15938/20, касаційну скаргу залишено без руху. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

На адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Так, враховуючи факти наведені скаржником, докази додані заявником на підтвердження зазначених обставин та зважаючи, що первісну касаційну скаргу було подано в межах встановленого статтею 329 КАС України строку, а повторне звернення є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункт 1 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, які обґрунтовує наступним.

Пзивач зазначає, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність зазначення відповідачем у оспорюваному наказі про звільнення позивача пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з огляду на фактичне проведення реорганізації Державного бюро розслідувань шляхом зміни структури та штатного розпису.

Вказує, що вирішуючи спори про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», суди повинні з`ясувати: чи мала місце ліквідація державного органу або його реорганізація, якщо так, то чи мало це наслідком скорочення чисельності та/або штату державних службовців. Скорочення штату може бути встановлене шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після її реорганізації.

Зазначене обґрунтовує посиланням на правові позиції щодо застосування норм матеріального права при вирішенні трудового спору, пов`язаного зі звільненням у зв`язку зі скорочення посад державної служби, викладені, зокрема, у постанові Верховного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, у постанові Верховного суду від 24 липня 2020 року у справі № 816/654/17, у постанові Верховного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 806/1149/16; у постанові Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17.

Проте, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував положення пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» без урахування існуючих висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права при вирішенні трудового спору, пов`язаного зі звільненням у зв`язку зі скорочення посад державної служби, які були зроблені до набрання чинності Законом № 117-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року, з огляду на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах після набрання чинності Законом № 117-ІХ, зокрема, відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування:

- частин 1 та 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року № 117-ІХ);

- частини 4 статті 40 та частини 6 статті 49-2 КЗпП України (в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін до КЗпП України» від 12 грудня 2019 року № 378- IX);

- підпункту 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 03 грудня 2019 року № 305-ІХ;

- статей 9, 12, 14, 14-3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від листопада 2015 року № 794-VIII (в редакції після внесення змін Законом України від 03 грудня .2019 № 305- ІХ).

Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №640/15938/20 та поновити його.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №640/15938/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №640/15938/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

О.А. Губська

А.В. Жук ,

Судді Верховного Суду