Справа № 500/2728/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2728/21

03 вересня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Держпраці у Тернопільській області (далі, також, - позивач) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі, також, - відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а саме: зупинити роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; устаткування напругою понад 1000В - 1 од., трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа, диспетчерський №468; навантажувач електричний NISSAN 3F430, зав. номер НОМЕР_2, 2009 до усунення порушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виявлені під час проведення планової перевірки щодо дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, станом на дату звернення до суду з даним позовом, не усунуті. У зв`язку із виявленими порушеннями та з метою недопущення спричинення шкоди життю і здоров`ю найманих працівників відповідача, є підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Ухвалою від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання.

Представник відповідача подав 03.08.2021 подав на адресу суду письмові пояснення по суті справи, в яких проти позову заперечує, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вважає, що позовна заява не містить посилання на будь-яку визначену законом підставу для зупинення діяльності, а жодна з перелічених позивачем позовних вимог не охоплюється поняттям господарської діяльності.

Представник позивача 02.09.2021 подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача 02.09.2021 подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 17 березня 2021 року №254 та направлення про проведення перевірки суб`єкта господарювання від 17 березня 2021 року №134, посадовими особами позивача у період з 23 березня 2021 року по 29 березня 2021 року проведено перевірку дотримання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, за наслідками якої складено акт від 29 березня 2021 року №17/148/19/21 (далі - акт перевірки) (аркуші справи 4-11).

Актом перевірки встановлено наступні порушення:

1) видача працівникам засобів індивідуального захисту не обліковується в особистій картці обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, чим порушено ст. 8 Закону України «Про охорону праці», п. 9 розділ III додаток 1 НПАОП 0.00-7.17-18 Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту;

2) не складено Перелік робіт підвищеної небезпеки, чим порушено ст.18 Закону України «Про охорону праці», пункт 4.1 Глава 4 Типового положення про проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

3) не проведено навчання та перевірка знань з питань охорони праці працівників, які виконують роботи підвищеної небезпеки (водій - 2 чол., оператор лінії - 12 чол., слюсар з ремонту автомобілів -1 чол.), чим порушено ст. 18 Закону України «Про охорону праці», пункт 4.1 Глава 4 Типового положення про проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

4) наказом підприємця не затверджено склад комісії з перевірки знань з питань охорони праці працівників, порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці працівників, чим порушено ст. 18 Закону України «Про охорону праці», пункт 3.9 Глава 3 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з рпитань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

5) не визначено перелік посад і професій працівників, які повинні проходити стажування, чим порушено ст.18 Закону України «Про охорону праці», пункт 7.4 Глава 7 Типового положення про навчання і перевірку знань з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

6) інструкції з охорони праці для працівників, які виконують роботи підвищеної небезпеки не переглянуті один раз в три роки, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», пункт 1 Розділ VI Положення про розробку інструкцій з охорони праці НПАОП 0.00-4.15-98;

7) не організовано проведення лабораторних досліджень умов праці, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п. 3.1. Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом МОЗ України від 21.05.2007 № 246;

8) не організовано проходження водіями (2 чол.) передрейсового медичного огляду, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.2.4. розділ II Правил охорони праці в автомобільному транспорті НПАОП 0.00-1.62-12;

9) не проведено опосвідчення стану безпеки електроустановок, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», П.8.1.-8.4 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

10) не проведені профілактичні випробування і вимірювання електроустановок згідно правил і норм (2020-2021), чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

11) не проведено з працівниками інструктаж на І групу з електробезпеки, чим порушено ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п.2.1.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

12) у договорі поставки діоксиду вуглецю рідкого (№005/2020 від 02.01.2020 року) відсутня координація дій та осіб, які відповідають за невиконання вимог охорони праці, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.2.6 розділ II Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників НПАОП 0.00.1-7.11-12;

13) технологічний транспортний засіб (навантажувач електричний NISSAN 3F430-1 од.) не зареєстрований в територіальному органі Держпраці, чим порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці», п. 3 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ України від 6 січня 2010 р. №8;

14) на території цеху експлуатується устаткування підвищеної небезпеки (навантажувач електричний NISSAN 3F430, зав. номер НОМЕР_2, 2009) без декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, чим порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці» пункт 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки постанови, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, пункт 6 група Б Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77;

15) не отримано дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, чим порушено ст.21 Закону України «Про охорону праці», пункт 6 (п. 9 п.11, п.20 група А) додатку 2 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки постанови, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107;

16) не отримано дозволу на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки (устаткування напругою понад 1000 В - 1 од., трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ потужністю 160 кВА, диспетчерський №468, чим порушено ст. 21 Закону України «Про охорону праці» п. 6 (п. 8 група А) Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77;

17) не заведений оперативний журнал обліку відмов та аварій в роботі електрообладнання і мереж (електронасосів підйому води із свердловин), чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.8.7.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

18) відсутні таблички закріплені на обладнанні із зазначенням посадової особи зі складу спеціалістів яка відповідає за утримання у справному стані обладнання на водозаборі та його безпечну експлуатацію, чим порушено ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.4.1.2 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98.

Як зазначено в акті перевірки, вона проводилась за участю фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , примірник такого акту отримала уповноважена особа ОСОБА_2 29.03.2021.

Позивачем видано припис від 29.03.2021 №17/148/19/21, яким зобов`язано відповідача усунути порушення, встановлені актом перевірки, який не був виконаний суб`єктом господарювання (аркуші справи 17-18).

Враховуючи наведене, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування, шляхом зупинення роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; устаткування напругою понад 1000В - 1 од., трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа, диспетчерський №468; навантажувач електричний NISSAN 3F430, зав. номер НОМЕР_2, 2009 до усунення порушень.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача, застосування до відповідача заходів реагування стосується заборони безпосередньо відповідачу самостійно проводити роботи в трансформаторній підстанції 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа (диспетчерський №468) та використовувати навантажувач електричний NISSAN 3F430 (зав.номер НОМЕР_2, 2009) до усунення порушень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі також - Закон №877-V).

Так, виходячи з положень статті 1 та 4 Закону №877-V (тут і далі по тексту нормативно-правові акти наведені в редакції, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У разі якщо суб`єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб`єкта господарювання.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з ч. 1 статті 5 Закону №877-V, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Частиною 6 статті 7 Закону №877-V передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про охорону праці» (далі - Закон №2694-ХІІ), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, у тому числі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до п. 1 та п. 7 якого, Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У відповідності до п. 1 Положення про Управління Держпраці у Тернопільській області, затвердженого наказом Держпраці від 03 серпня 2018 року № 84, Управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

В силу положень статей 1, 2 Закону №2694-ХІІ, охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю.

Працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих.

За правилами ч. 1 статті 39 Закону №2694-ХІІ, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право:

безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції;

забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Як встановлено у статті 13 Закону України №2694-XII, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з ч. 3 статті 21 Закону № 2694-XII роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що підставою для застосування заходу реагування є, зокрема, недотримання законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача, застосування до відповідача заходів реагування стосується заборони безпосередньо відповідачу самостійно проводити роботи в трансформаторній підстанції 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа (диспетчерський №468) та використовувати навантажувач електричний NISSAN 3F430 (зав.номер НОМЕР_2, 2009) до усунення порушень.

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано документів які свідчать про усунення виявлених під час перевірки порушень що стосуються предмету позову (аркуші справи 9-11), а саме:

- щодо трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа (диспетчерський №468): не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки, не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, та інші, згідно опису виявлених порушень;

- щодо навантажувача електричного NISSAN 3F430 (зав.номер НОМЕР_2, 2009): не зареєстрований в територіальному органі Держпраці, відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, та інші, згідно опису виявлених порушень.

Відповідно до пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) на даний час самостійно не проводить жодних робіт у трансформаторній підстанції (диспетчерський №468) оскільки 01.07.2021 ним укладено договір на її технічне та оперативне обслуговування з ВАТ "Тернопільобленерго" (Збаразький РЕМ), а навантажувач електричний NISSAN 3F430 ним взагалі не використовується в господарській діяльності, також 01.06.2021 відповідачем видано наказ №2 про заборону його використання.

Що стосується трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ потужністю 160 кВа (диспетчерський №468) суд погоджується з позицією відповідача, що шляхом укладення 01.07.2021 договору між ФОП ОСОБА_1 з ВАТ "Тернопільобленерго" (Збаразький РЕМ) (аркуш справи 103-105) відповідачем фактично усунуто виявлені підчас перевірки порушення, оскільки відповідно до умов даного договору технічне та оперативне обслуговування вказаної трансформаторної підстанції прийняло на себе ВАТ "Тернопільобленерго" (Збаразький РЕМ). Строк дії договору по 01.07.2022.

Таким чином, з 01.07.2021 та станом на час розгляду справи, самостійно ФОП ОСОБА_1 не проводить будь-яких робіт у вказаній трансформаторній підстанції.

У зв`язку з чим, відсутні підстави застосовувати захід реагування в цій частині.

Що стосується навантажувача електричного NISSAN 3F430 то суд вважає, що все ж таки існує загроза життю та/або здоров`ю людей, оскільки як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось учасниками справи, даний об`єкт знаходиться в місці здійснення господарської діяльності відповідача, а відповідних дозвільних документів на його використання не виготовлено.

У зв`язку з цим, позовні вимоги про застосування заходів реагування в частині навантажувача електричного NISSAN 3F430 слід задовольнити.

Крім цього, це не перешкоджає використанню у господарській діяльності відповідача вказаного транспортного засобу після усунення порушень та отримання відповідних дозволів.

Враховуючи наведене, слід застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме, заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проводити вантажно-розвантажувальні роботи та технічне обслуговування навантажувача електричного NISSAN 3F430 (зав. номер НОМЕР_2, 2009 рік) до усунення виявлених порушень.

Отже, застосування зазначених заходів реагування в даному випадку є саме тим заходом, що направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та не порушує принципу пропорційності.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме: заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проводити вантажно-розвантажувальні роботи та технічне обслуговування навантажувача електричного NISSAN 3F430 (зав. номер НОМЕР_2, 2009 рік) до усунення виявлених порушень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7,м. Тернопіль,46006 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39777822);

відповідач:

- фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: с. Поляни,Кременецький район, Тернопільська область,47313 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.