Справа № 300/842/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/842/21 пров. № А/857/11502/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Матуляк Я.П.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у м.Івано-Франківськ 06 травня 2021 року у справі №300/842/21 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В:

09.03.2021 Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради, просило застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради за адресою: вул. Незалежності, 158, смт. Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 задоволено клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про заміну сторони правонаступником, допущено заміну позивача - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, правонаступником - Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Суд першої інстанції вказав, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища та зазначив, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки. Суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем захід реагування є таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як обґрунтування застосуванню заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради з врахуванням характеру вчинених порушень, позивачем належними доказами не доведено, а отже не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача. Суд першої інстанції звернув увагу на те, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований судом до відповідача не відповідає критеріям законності і пропорційності у зв`язку із надлишковим характером способу захисту публічного інтересу та вчинення відповідачем дій на усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ряд порушень, які становлять загрозу для життя і здоров`я людей та слугували підставою для звернення до суду залишились не усунутими. Скаржник вказує, що відповідач повинен дотримуватись усіх правил пожежної безпеки, акт перевірки та припис про усунення порушень відповідачем підписані без зауважень. Скаржник зазначає, що чинне законодавство пов`язує наявність чи відсутність загрози для життя і здоров`я людей від тих чи інших порушень законодавства у сфері пожежної безпеки не тільки з їхньою можливістю спричинити саму пожежу, а й спричинити її швидкому розвитку. Скаржник вказує, що фіксування в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і є їх встановленням в розумінні частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, що є підставою для застосування заходів реагування. Скаржник зазначає, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як працівникам Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська ЦРЛ», так і особам, які перебувають в даному закладі, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). Скаржник вважає, що судом першої інстанції всупереч нормам матеріального права було відмовлено в позові, за наявності порушень правил пожежної безпеки, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а також, необґрунтованим вважає висновок суду першої інстанції про порушення принципу пропорційності між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Комунальне некомерційне підприємство «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що не порушує вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, обраний позивачем захід реагування вважає таким, що порушує принцип пропорційності між публічним та приватним інтересом. Вказує, що позивач не провів повторну позапланову перевірку з метою перевірки виконання вимог припису.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), в силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області «Про проведення позапланових перевірок» від 28.01.2021 за № НС-23/54 (а.с.9-13), посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 01.02.2021 за №1723/09-17 (а.с.14), посадовими особами Надвірнянського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області у період з 10.02.2021 по 16.02.2021 проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки КП «Ланчинський центр терапевтичної та паліативної допомоги» структурний підрозділ КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради, розташованим за адресою: вул.Незалежності, 158, смт.Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область.

За результатами проведеної перевірки встановлено ряд порушень, які висвітлені та зафіксовані в акті позапланово заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 16.02.2021 за № 1 (а.с.15-23), серед яких, зокрема: - заклад не обладнано системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) (п.1.2 глава 1 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - не організовано проходження посадовими особами та працівниками навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 (п.16 розділу II Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - не укомплектовано пожежний щит необхідним протипожежним інвентарем (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.,) (п. 3.11 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - дерев`яні конструкції горища будівлі не оброблено вогнетривким розчином (п. 2.5 розділу ІІІ Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - не заборонено влаштування та експлуатацію тимчасових ліній електромережі (п. 1.8 глави 1 розділу ІV Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - з`єднання, відгалуження та окільцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п. 1.6 глави 1 розділу ІV Наказу МВС від 30.12.2014 року № 1417); - не обладнано зовнішні пожежні сходи евакуаційним освітленням (п. 2.31 глави 2 розділу ІІІ Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - не забезпечено всі приміщення сертифікованими вогнегасниками (п. 3.6 глави 3 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417); - не забезпечено лікарню з постійним перебуванням хворих, не здатних самостійно пересуватися, засобами індивідуального захисту органів дихання для само рятування людей під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість хворих (стаціонар) та окремо для обслуговуючого персоналу (п. 3.2 глави 3 розділу VІ Наказу МВС від 30.12.2014 № 1417).

Наявність вказаних порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави

Згідно з положеннями статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позаплановий захід державного нагляду щодо відповідача проведено відповідно до Наказу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області «Про проведення позапланових перевірок» від 28.01.2021 за № НС-23/54.

Позаплановий захід державного контролю проведено в присутності начальника Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради Греська С.М., що підтверджено підписом вказаної особи на копії акта перевірки, примірник такого отримано вказаною особю 16.02.2021 під підпис, будь-яких пояснень, зауважень або заперечень щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки зі сторони уповноваженої особи суб`єкта господарювання не було, про що зроблено відповідну відмітку в акті.

Зазначене, на переконання суду апеляційної інстанції, вказує на дотримання позивачем під час призначення та проведення позапланової перевірки відповідача вимог чинного законодавства.

За приписами пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Частиною 6 статті 7 Закону № 877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина 7 статті 7 Закону № 877-V).

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Таким чином, застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Застосування таких заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей на період до повного усунення порушень вимог законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а тому необхідність вжиття таких заходів слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. При цьому, підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення.

Не заперечуючи наявність встановлених перевіркою порушень, відповідач вказує, що частину з таких усунуто, тоді як КНП «Надвірнянська ЦРЛ» не належить до юридичних осіб щодо яких застосовується вимога про обладнання системою протипожежного захисту, а також щодо обробки вогнетривким розчином дерев`яних конструкцій горища будівель. Вважає, що не порушує вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

На підтвердження зазначеного відповідачем до матеріалів справи долучені копії договору №61/21 НП від 31.03.2021 щодо проведення спеціальних навчань з питань пожежної безпеки, угоди купівлі-продажу №140 від 29.03.2021 щодо придбання вогнегасників ВП-5, накладної №17 від 29.03.2021, Наказу №87 від 29.03.2021 щодо виконання вимог пожежної безпеки до електроустановок.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази проведення відповідного навчання та фактичного надання послуг за договором №61/21 НП від 31.03.2021, монтажу куплених вогнегасників, ознайомлення відповідальних осіб з Наказом №87 від 29.03.2021.

Належні та допустимі докази усунення інших зафіксованих актом, скеладеним за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 16.02.2021 за № 1 відповідачем не надано, в матеріалах справи такі відсутні.

Разом з тим, такі неусунені порушення, на переконання суду апеляційної інстанції, створюють загрозу виникнення пожежі та/або аварії і в подальшому перешкоджатимуть її гасінню і евакуації людей з приміщень Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради за адресою: вул. Незалежності, 158, смт. Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська, а тому без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, продовження експлуатації таких приміщень становить загрозу для життя і здоров`я працівників та інших людей, що можуть там перебувати.

При цьому, відповідно до положень ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту, а саме: автоматичних систем пожежогасіння; автономних систем пожежогасіння локального застосування; систем пожежної сигналізації; систем оповіщення про пожежу та управління евакуюванням; систем протидимного захисту; систем централізованого пожежного спостерігання; диспетчеризації СПЗ.

Зазначені вище СПЗ призначені для протипожежного захисту будинків, будівель або їх частин (приміщень), споруд, устаткування різного призначення відповідно до додатків А та Б під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту цих об`єктів.

Ці будівельні норми встановлюють вимоги до обладнання об`єктів СПЗ під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорій приміщень і будинків за вибухопожежною і пожежною небезпекою згідно з НАПБ Б.03.002.

Вимоги цих будівельних норм рекомендується застосовувати під час реставрації. Вимоги цих будівельних норм є обов`язковими для фізичних та юридичних осіб, які здійснюють будівельну діяльність на території України, незалежно від їхніх форм власності.

Ці будівельні норми не поширюються на проектування, СПЗ для: будинків і споруд, що проектуються за спеціальними нормами; технологічних установок, розташованих поза будинками; складських будинків для зберігання аерозольної продукції; систем пожежогасіння, призначених для гасіння пожеж з наявністю вибухових речовин, джерел іонізуючого випромінювання та пожеж класу D згідно з ГОСТ 27331 (горючі метали).

Відповідно до Додатку А до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», будинки охорони здоров`я підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації та пожежогасіння.

В свою чергу, ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» встановлюють загальні вимоги пожежної безпеки до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення (далі - будинків), що спрямовані на обмеження поширення пожежі між будинками, обмеження поширення пожежі в будинках; забезпечення безпечної евакуації людей; забезпечення гасіння пожежі та проведення рятування людей під час пожежі; застосування систем протипожежного захисту.

Отже, аргументи відповідача про необґрунтованості відповідних вимог позивача в частині обладнання приміщення системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) та оброблення вогнетривким розчином дерев`яних конструкцій горища, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б підтверджували повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не надано, а ті порушення, які залишались, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, призводять до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю людей, ймовірне виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей при експлуатації будівель (споруд, приміщень) Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради є реальним, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача заходів реагування у виді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради за адресою: вул. Незалежності, 158, смт. Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу сторін на те, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Застосування такого заходу реагування не є юридичною відповідальністю, а необхідним оперативним та превентивним заходом, мета якого усунути існування загрози життю та здоров`ю людей.

При цьому, відповідач не позбавлений права відновити експлуатацію відповідних приміщень після повідомлення позивача, як органу державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення, про усунення ним усіх встановлених порушень.

Крім того, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених органом перевірки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № № 805/1493/17-а, від 10 вересня 2020 року у справі № 620/1857/19.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що обраний позивачем спосіб виконання судового рішення, а саме, шляхом опечатування вхідних дверей, не тільки перешкоджатиме усуненню відповідачем порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а й, фактично, унеможливить виконати вимоги органу контролю, а тому позовні вимоги в цій частині задоволені бути не можуть.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі №300/842/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Ланчинського центру терапевтичної та паліативної допомоги КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради за адресою: вул.Незалежності, 158, смт.Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук