Справа № 480/6385/20
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 р.Справа № 480/6385/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 30.03.21 року по справі № 480/6385/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними , скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд першої інстанції:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.07.2020 № 800054 про відмову у проведенні перерахунку його пенсії за вислугу років, у зв`язку із звільненням з органів прокуратури, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.09.2019 № 18-69зп;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу з 04.09.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.09.2019 №18-69зп.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання вказаного позову в розмірі 840 грн. 80 коп.;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що є пенсіонером органів прокуратури, якому призначено пенсію за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати. У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30.08.2017 № 657, якою підвищено посадові оклади та надбавки працівникам органів прокуратури України, з метою реалізації свого права на перерахунок пенсії, він звернувся з відповідною заявою до відповідача, за результатами розгляду якої отримав відмову у перерахунку пенсії. З огляду на зазначене, звернувся за захистом своїх прав до суду з позовом.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.07.2020 № 800054 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.09.2019 № 18-69зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 гривень.

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд першої інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року у справі №480/6385/20 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині зобов`язання перерахувати йому пенсію змінити, виклавши його в такій редакції: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати йому пенсію за вислугу років відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 04 вересня 2019 року № 18-69зп, починаючи з 13 грудня 2019 року з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з урахуванням раніше проведених виплат». В частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.07.2020 № 800054, щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років залишити без змін.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції в частині питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, а також обмеження пенсії максимальним розміром є помилковим через неправильність, неповноту дослідження доказів, встановлення обставин у справі і застосування норм права за наступних підстав. Зазначає, що його позовні вимоги в частині відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, а також обмеження пенсії максимальним розміром, не можуть вважатися передчасними, оскільки вони були предметом правовідносин з яких виник спір. Вказує, що при розгляді справи відповідач не навів жодних обґрунтованих доводів та не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність його дій, як суб`єкта владних повноважень та прийнятого ним рішення у межах спірних правовідносин. Зазначає, що в даному випадку суд дійшов до помилкового висновку про те, що «ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури», оскільки є очевидним, що метою його звернення до органу Пенсійного фонду було не лише визнання факту права на перерахунок пенсії, а безумовно і здійснення перерахунку та виплату пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру. Посилається, що суд фактично визнав його право на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, але не зазначивши про це в резолютивній частині рішення. Вважає, що перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, чи обмеження пенсії максимальним розміром, змусить його повторно звертатись до суду. Посилається на правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду. Зокрема, зазначив, що Верховний Суд у зразковій справі №240/5401/18 (постанова від 04.02.2019) також вказав, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку. Вказане рішення було залишено без змін Великою Палатою Верховного Суду. Крім того, посилається, що його право на пенсію у розмірі 90 відсотків від чинної заробітної плати за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру встановлено постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2015 року у справі № 591/8046/15-а. Предметом судового дослідження у цій справі були такі ж аналогічні, вимоги, які викладені у даному адміністративному позові. Також, посилається на правові позиції Європейського суду з прав людини у певних його рішеннях.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст.304 КАС України.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 14.10.2007 року отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % середньомісячного заробітку.

З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років.

Листом від 30.07.2020 №1800-0303-8/35317 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Позивач, ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії відповідача та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.07.2020 №800054 про відмову у проведенні перерахунку його пенсії за вислугу років, у зв`язку із звільненням з органів прокуратури, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.09.2019 № 18-69зп, звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, суд першої інстанції фактично виходив з того, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, відповідно питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і має вирішуватись Пенсійним органом під час здійснення позивачу перерахунку його пенсії, спору про обмеження пенсії максимальним розміром не існує. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає, що позивачем фактично не оскаржується рішення в частині задоволених позовних вимог.

Так, судом першої інстанції визнано правомірність заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.07.2020 № 800054 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.09.2019 № 18-69зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Разом з тим, що стосується вимог позову в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись під час здійснення перерахунку пенсії позивача.

Наведений вище висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в рішенні Верховного Суду від 17.06.2021 року по справі №340/137/20.

Окрім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду у даній справі, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині заявлених вимог при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 року, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у зразковій справі №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог судом першої інстанції було правомірно відмовлено.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 20.05.2021 року по справі № 420/2884/20.

Враховуючи викладене вище, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, оскільки такі вимоги є передчасними, і в цій частині права позивача ще не є порушеними.

Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що вимоги позивача в частині відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, а також обмеження пенсії максимальним розміром, не можуть вважатися передчасними, оскільки вони були предметом правовідносин з яких виник спір, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам та позиції Верховного Суду у справах в яких спірні правовідносини є аналогічними даній справі.

Щодо посилання скаржника на певні правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду в обґрунтування своєї правової позиції, то колегія суддів з урахуванням приписів ч.5 ст.242 КАС України, вважає, що застосуванню у спірних правовідносинах по даній справі підлягають наведені вище судом правові позиції Верховного Суду.

При цьому, щодо посилання в апеляційній скарзі про те, що Верховний Суд у зразковій справі №240/5401/18 (постанова від 04.02.2019) (вказане рішення було залишено без змін Великою Палатою Верховного Суду) вказав, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку, то колегія суддів, не заперечуючи висновків Верховного Суду у вказаній зразковій справі, зазначає про передчасність вимог позивача у задоволенні яких було відмовлено судом першої інстанції та відсутності обґрунтованих підстав вважати, що права позивача під час перерахунку його пенсії будуть порушені відповідачем.

Стосовно доводів апеляційної скарги на те, що право позивача на пенсію у розмірі 90 відсотків від чинної заробітної плати за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру встановлено постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2015 року у справі №591/8046/15-а, то колегія суддів вважає ці доводи помилковими, оскільки рішення суду у вказаній справі стосувалося інших правовідносин, ніж у даній справі. Окрім того, як вже зазначалося вище, у даній справі пенсійним органом ще не вчинялися дії щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду у даній справі і відповідно відсутні обґрунтовані підстави вважати, що пенсійний орган буде вчиняти порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції фактично визнав його право на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, але не зазначивши про це в резолютивній частині рішення є необґрунтованими та такими, що носять характер особистих припущень скаржника.

Також, доводи апеляційної скарги про те, що перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, чи обмеження пенсії максимальним розміром, змусить його повторно звертатись до суду, з огляду на вказане вище є передчасними та такими, що заявлені на майбутнє.

Щодо посилання в апеляційній скарзі правові позиції Європейського суду з прав людини в певних його рішеннях, то колегія суддів їх враховує та зауважує, що висновки суду у даній справі не суперечать їм.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, відсутні правові підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 по справі № 480/6385/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 06.09.2021 року