Справа № 120/3615/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2021 р. Справа № 120/3615/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Вінницькій області від 21.06.2017 року № 189444 та від 18.04.2018 року № 0-0202.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у 2016, 2017 роках вона була власницею житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 485,5 кв.м., який відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2018 року перейшов у власність іншій особі. Разом з тим, відповідно до довідки КП «БРБТІ» від 13.11.2018 року, за адресою АДРЕСА_1 знаходиться будинок загальною площею 485,5 кв.м., із яких житлової площі 131,5 кв.м.

Однак, відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень загальна площа вказаного будинку становить 506,6 кв.м.

Користуючись правом наданим статтею 266 Податкового кодексу України, позивачем подано до відповідача заяву про перегляд податкових повідомлень-рішень, якими збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно. Проте, як слідує з відповіді від 05.02.2021 року № 1453/6/02-32-2411-27, ГУ ДПС у Вінницькій області відмовлено у перегляді спірних податкових повідомлень-рішень. Відмовляючи в їх перегляді податковий орган зазначив, що при розрахунку суми податкових зобов`язань контролюючим органом взято до уваги відомості з витягу із Інформаційного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 506,6 кв.м.

На переконання позивача, оскільки відповідачем взято до уваги недостовірну інформацію щодо спірного об`єкта нерухомості, суми податку, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 21.06.2017 року № 189444 та від 18.04.2018 року № 0-0202 нараховані із порушенням норм Податкового кодексу України, а тому останні підлягають скасуванню.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано особі, яка її подала, строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення вірної інформації щодо відповідача (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України); надання письмових доказів у належним чином засвідчених копіях, а саме з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів "згідно з оригіналом", особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії документа; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску цього строку.

У встановлений судом строк позивачем усунуто зазначені недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2017 року № 189444 залишено без розгляду та відкрито провадження в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2018 року № 0-0202, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.06.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволені позову повністю. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що оскільки позивачем було проігноровано свій обов`язок щодо повідомлення податкового органу про зміну своєї податкової адреси за допомогою самостійного подання відповідної заяви до контролюючого органу, відповідачем було направлено оскаржувані рішення за податковою адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. На переконання відповідача, контролюючим органом здійснено нарахування спірного податку на законних підставах, а тому підстави для задоволення вимог позовної заяви відсутні.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_1 рахувався будинок загально площею 506,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , який зареєстрований у вказаному реєстрі 27.02.2007 року, за реєстраційним номером 17981330, та припинено право власності 26.06.2018 року.

Згідно відомостей вказаного реєстру, внесених 16.08.2018 року, вбачається, що загальна площа вищезазначеного житлового будинку (кв.м.) 506.6, житлова площа (кв.м.):131.5 змінено на Загальна площа (кв.м.): 485.5, житлова площа (кв.м.): 131.5.

18.04.2018 року відповідачем прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення № 0-0202, яким збільшено суму податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 27474,24 грн.

Не погодившись з прийнятим рішення, позивачем, відповідно до положень статті 266 Податкового кодексу України, було подано до ГУ ДПС у Вінницькій області заяву про перегляд податкових повідомлень-рішень, якими збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За наслідком розгляду заяви позивача, листом ГУ ДПС у Вінницькій області від 05.02.2021 року відмовлено у перегляді спірного податкового повідомлення-рішення.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач, з метою його скасування, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, набрав чинності з 01 січня 2015 року, запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку (пп.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПК України).

Об`єктом оподаткування згідно п.п. 266.2.1 п. 266.1 ст.266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 ПК України).

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно положень п.п. 266.6.1 п. 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

П.п. 266.7.1 п. 266.7 статті 266 ПК України передбачає, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно п.п. 266.7.1 п. 266.7 статті 266 ПК України, за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно до п.п. 266.7.2 п. 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

П.п. 266.9.1 п. 266.9 статті 266 ПК України передбачено, що податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що контролюючим органом ОСОБА_1 , як власнику об`єкта оподаткування - житлового будинку загальною площею 506,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до п.п. 266.7.1 п. 266.7 статті 266 ПК України, сформовано податкове повідомлення-рішення від 18.04.2018 року № 0-0202, яким збільшено суму податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 27474,24 грн.

3 матеріалів справи також вбачається, що житловий будинок, загальною площею 506,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на день винесення спірного податкового повідомлення-рішення та направлення його на вищезазначену адресу, перебував у приватній власності ОСОБА_1 , а тому відповідачем із застосуванням статті 266 ПК України, винесено правомірно оскаржуване податкове повідомлення-рішення щодо зазначеного об`єкту житлової нерухомості.

При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідачем взято до уваги недостовірну інформацію щодо спірного об`єкта нерухомості, в частині визначення його загальної площі 506,6 кв.м., оскільки дані твердження ОСОБА_1 спростовуються відомостями, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєструі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна щодо суб`єкта.

Так, судом встановлено, що відомості про внесення змін до загальної площі спірного житлового будинку, а саме: Загальна площа (кв.м.) 506.6, житлова площа (кв.м.):131.5 змінено на Загальна площа (кв.м.): 485.5, житлова площа (кв.м.): 131.5, внесено до відповідного реєстру в червні 2018 року, а податкове повідомлення рішення № 0-0202 прийняте 18.04.2018 року, тобто до внесення відповідних змін.

Крім того, контролюючим органом спірним податковим повідомленням рішенням було нараховано податок в сумі 27474,24 грн. в квітні 2018 року за 2017 рік, також до внесення відповідних змін.

Разом з тим, не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2018 року № 608 площа спірного будинку становить 485,5 кв.м., із яких житлової площі 131,5 кв.м., оскільки вони спростовуються відомостями зазначеними в пункті 3 даного договору, в якому зазначено: "3. Житловий будинок, який є предметом цього договору, позначений в плані літерою «А», загальною площею 506,6 (п`ятсот шість цілих шість десятих) кв.м., житловою площею 131,50 (сто тридцять одна ціла п`ять десятих) кв.м. до якого відносяться господарські будівлі та споруди: Апід-підвал, Б-сарай, В-убиральня, 1-вимощення."

Щодо доводів позивача, про направлення спірного податкового повідомлення-рішення на невірну адресу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пункт 42.3 статті 42 Податкового кодексу України передбачає, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно п. 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.п. 70.7 пункту 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 2 розділу І Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №822 від 29.09.2017 №822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за №1306/31174, (далі - Положення №822) визначено, що державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення №822 усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Пунктом 5 розділу ІІІ Положення №822, визначено, що до Облікової картки (Повідомлення, Заяви про внесення змін) вноситься така інформація:

прізвище, ім`я, по батькові (за наявності);

дата народження;

місце народження (країна, область, район, населений пункт);

місце проживання / місцеперебування;

громадянство;

для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності);

реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія та/або номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ).

Згідно пункту 1 розділу VІ Положення №822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки / Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.

Таким чином, згідно вказаних приписів, передумовою для звільнення від виконання вимог документів, надісланих контролюючим органом за попередньою податковою адресою платника податків, та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата, є повідомлення платником податків контролюючого органу про зміну податкової адреси. При цьому, подання контролюючому органу відомостей про зміну податкової адреси є обов`язком платника податків-фізичної особи.

Судом встановлено, що відповідач обчислив позивачу спірний податок та сформував податкове повідомлення-рішення від 18.04.2018 року № 0-0202, яким збільшено суму податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 27474,24 грн. та направив його на податкову адресу ОСОБА_1 , яка була визначена при взятті її на податковий облік: : АДРЕСА_1 , однак воно було повернуто до контролюючого органу без вручення позивачу.

В подальшому, 29.05.2018 року позивач змінила місце реєстрації на адресу АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним записом в її паспорті, проте відомостей, що вона повідомляла контролюючий орган про зміну місця реєстрації, суду надано не було.

Отже, податковою адресою позивача АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення від 18.04.2018 року № 0-0202 було надіслане відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 на законних підставах, тому відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України вважається належним чином врученим позивачу.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем вищезазначеного принципу прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028).

Рішення в повному обсязі виготовлене: 07.09.2021 року, враховуючи термін перебування головуючої судді у відпустці з 17.05.2021 року по 21.05.2021 року та з 05.07.2021 року по 28.07.2021 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна