Справа № 440/3786/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3786/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 01.06.2018 пенсії за віком у розмірі 8940,39 грн згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки (5377,90 грн), із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333;

- визнання протиправним та скасування рішення від 26.06.2018 №44;

- зобов`язання призначити ОСОБА_1 з 01.06.2018 пенсію за віком у розмірі 8940,39 грн передбачену статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки (5377,90 грн), із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333;

- визнання протиправною бездіяльність щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті з 01.10.2017 щомісячно доплати до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення";

- зобов`язання призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.10.2017 щомісячно доплату до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення".

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до пункту а) статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Після призначення позивачу пенсії за вислугу років продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. ОСОБА_1 отримав у відповідача індивідуальні відомості про застраховану особу та здійснив розрахунок своєї майбутньої пенсії за віком за допомогою пенсійної програми "Майстер пенсійних розрахунків", яка є аналогом пенсійної програми. За результатами проведеного перерахунку, розмір майбутньої пенсії за віком ОСОБА_1 повинен скласти 8940,39 грн. Однак, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Також, у позові позивачем вказано, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо відновлення з 01.10.2017 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012, оскільки така доплата була встановлена позивачу, однак відповідач протиправно з 01.10.2017 припинив її виплату. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, на обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що інформація, зазначена у позові, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не відповідає дійсності. 19.03.2004 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до пункту 3 розділу XV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058, як особам, які працювали на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці та мали право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Позивач, перебуваючи на пенсії за віком продовжував працювати, оскільки даний вид пенсії надає йому таке право. Таким чином, на думку відповідача, ОСОБА_1 претендує на пенсію в межах одного виду, адже отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є пенсією за віком, повторне призначення чи переведення на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено. Звертав увагу суду, що зазначені у позові коефіцієнти ОСОБА_1 розраховані згідно програми "Майстер пенсійних розрахунків", яка не ліцензійна, невідомо хто є її розробником, нічим не підтверджена відповідність цієї програми чинному законодавству. Тому, на думку відповідача, результати розрахунків, отримані за допомогою цієї програми не можуть бути підставою для здійснення перерахунку пенсій органами Пенсійного фонду. Всі операції з призначення та перерахунку пенсій, у тому числі розрахунки коефіцієнтів страхового стажу, заробітної плати та розміру пенсії, здійснюються органами Пенсійного фонду з використанням програмного забезпечення, яке розробляється Державним підприємством Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України. Крім того, відповідач зазначив, що розмір пенсії за віком ОСОБА_1 склав 5877,29 грн, тобто збільшився більш ніж на 100,00 грн. Таким чином, на думку відповідача, виплата згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 не здійснюється.

У відповіді на відзив позивач наполягав на тому, що ОСОБА_3 було призначено пенсію саме за вислугу років. Наголошував, що Закон України "Про пенсійне забезпечення" та Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачають призначення різних видів пенсій, тому між цими Законами не може бути конкуренції. Звертав увагу суду, що постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 є чинною, не скасована, її положення не визнані неконституційними.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначав, що заява позивача від 22.06.2018 до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області стосувалася призначення того самого виду пенсії, яка вже була призначена, тому вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону №1058, у тому числі із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 26 червня 2018 року № 44 в частині відмови у поновленні доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23 квітня 2012 року; зобов`язано Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року щомісячно доплату до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 квітня 2019 року, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року скасовано в частині: зобов`язання Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року щомісячно доплату до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення"; відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

зобов`язано Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату та виплатити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року щомісячну доплату до пенсії в сумі 100,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення";

визнано протиправною бездіяльність Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 05 червня 2018 року пенсії за віком згідно зі статті 26 № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239 та особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333;

визнано протиправним та скасовано рішення Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 26 червня 2018 року № 44;

зобов`язано Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити позивачу з 05 червня 2018 року пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України № 1058-ІV, відповідно до статті 40 Закону України № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239 та (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2021 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у справі № 440/3786/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

24.06.2021 дана справа була направлена до Полтавського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 02.07.2021, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу №440/3786/18; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання; витребувано докази; залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

20 липня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у яких зазначено, що з 19.03.2004 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до пункту 3 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 як особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. На час призначення пенсії позивач мав 21 рік 15 днів пільгового стажу (посада машиніста тепловоза віднесена до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах) та скористався правом призначення пенсії за віком та продовжив працювати на посаді машиніста тепловоза. Управлінням з 01.05.2012 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року був проведений перерахунок позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік ( 1197.91), та встановлено підвищення до пенсії у розмірі 100 грн. З 11.10.2017 року вступив в дію Закон України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148- VIII, зокрема внесено зміни до Закону № 1058 та з 01.10.2017 року проведено перерахунки раніше призначених пенсій з використанням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У позивача за проведеним розрахунком індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 3,51246 та індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,42417; згідно чинного законодавства ОСОБА_1 пенсію перераховано із врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 3764,40 грн., але при цьому зменшено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу відповідно до п.4.3 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону № 1058. Розмір перерахованої пенсії позивача з 01.10.2017 року склав 5 855 грн. 34 коп. Зазначено, що враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, визначена у постанові № 327 норма не підлягає застосуванню, оскільки показник середньої заробітної плати визначений Законом № 2148 значно вищий, тому для продовження виплати підвищення згідно вищевказаної постанови понад розмір пенсії, визначений з 01.10.2017, відсутні правові підстави.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 19.03.2004 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, позивачу до пенсії була встановлена доплата в розмірі 100,00 грн., яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012, що не заперечується сторонами.

Однак, з 01.10.2017 до пенсії позивача така доплата в розмірі 100,00 грн. не встановлювалася.

ОСОБА_1 звернувся до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із листом-заявою від 05.06.2018 (вх. №П-55/04 від 07.06.2018), у якій просив відповідача:

- призначити з 01.06.2018 щомісячно пенсію за віком відповідно до положень статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за матеріалами пенсійної справи в сумі 8940,39 грн, з урахуванням показника середньої заробітної плати 5377,90 грн в Україні за 2016 та 2017 роки, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 3,88239 та індивідуального коефіцієнта страхового стажу 0,42333;

- призначити з 01.10.2017 щомісячну доплату до пенсії у сумі 100,00 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012.

Листом від 14.06.2018 №П-55/04 Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило позивача, що пільгою при призначенні пенсії за віком за списком №2 є зменшення пенсійного віку і для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком не має законних підстав, так як позивач отримує даний вид пенсії. Крім того, у листі зазначено, що показник заробітної плати з 01.10.2017 осучаснено більш як у три рази, тому для продовження виплати підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 відсутні правові підстави. Також, у листі зазначено, що заява від 05.06.2018 про перехід на пенсію за віком, яка була надіслана поштою, має подаватись особисто пенсіонером, або його законним представником.

22.06.2018 позивачем подано скаргу начальнику Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з проханням надати вичерпні відповіді з посиланням на норми діючого пенсійного законодавства України.

Крім того, 22.06.2018 позивачем особисто подано до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області заяву встановленої форми про перерахунок пенсії за віком.

Рішенням Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.06.2018 №43, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні його з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як заявник вже отримує цей вид пенсії згідно вищевказаного Закону; відмовлено у поновленні доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012, так як даний вид перерахунку не відповідає чинному пенсійному законодавству.

Крім того, листом від 03.07.2018 №П-56/04 Гребінківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило позивача, що 19.03.2004 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Стаття 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а не за вислугу років. Також, у листі зазначено, що показник заробітної плати з 01.10.2017 осучаснено більш як у три рази, тому для продовження виплати підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 відсутні правові підстави.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити таке.

Згідно статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, положеннями частини першої статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що з урахуванням змін, внесених Законом України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За змістом п. "а" ч.1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно із пунктом б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції на час виходу позивача на пенсію) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, як стаття 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка передбачає право на пенсію за вислугу років, так і пункт "б" статті 13 вказаного Закону, яка передбачає право на пенсію за віком на пільгових умовах, містять тотожні умови щодо віку виходу на пенсію.

Відтак, досягнення позивачем 55 років при призначенні пенсії не є однозначним свідченням призначення позивачу пенсії за вислугою років.

Згідно із статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Водночас за приписами частини 2 статті 7 Закон України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 19.03.2004 отримує пенсію за віком відповідно до пункту 3 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, як особа, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мала право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підтвердження встановлення першочергового виду призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем надано до матеріалів справи: копію заяви позивача про призначення пенсії за віком від 19.03.2004, копію протоколу про призначення пенсії за віком від 09.04.2004 № 3133 та розрахунок стажу позивача, копії розпоряджень на перерахунок пенсії з 01.05.2012, 01.10.2017, 26.03.2018, копію рішення про призначення пенсії за віком №31 від 09.12.2017 /а.с. 81-87 т.2/.

Доводи ОСОБА_3 про те, що йому було призначено пенсію саме за вислугу років не підтверджені жодними доказами, натомість спростовуються поданими позивачем до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області заявами від 19.03.2004 про призначення пенсії за віком, від 20.03.2006 про перерахунок пенсії за віком, від 11.04.2008 про перерахунок пенсії за віком, від 04.05.2011, протоколами призначення пенсії /а.с. 72-76 т. 1/.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на час призначення пенсії позивач мав 21 рік 15 днів пільгового стажу (посада машиніста тепловоза віднесена до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах) та скористався правом призначення пенсії за віком на пільгових умовах та продовжив працювати на посаді машиніста тепловоза, тоді як пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача щодо неможливості переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як заявник вже отримує цей вид пенсії згідно вищевказаного Закону.

Відповідно, коефіцієнти заробітної плати та стажу, які позивач просить застосувати при призначенні пенсії не підлягають застосуванню, оскільки вирахувані ОСОБА_1 після проведення перерахунку пенсії за вислугу років, яку позивач насправді не отримує.

Таким чином, суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні з 01.06.2018 пенсії за віком у розмірі 8940,39 грн згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки (5377,90 грн), із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333.

З огляду на викладене, рішення відповідача від 26.06.2018 №44 в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі 8940,39 грн згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки (5377,90 грн), із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Позовна вимога щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 з 01.06.2018 пенсію за віком у розмірі 8940,39 грн передбачену статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2017 роки (5377,90 грн), із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта заробітної плати 3,88239, із застосуванням особистого (індивідуального) коефіцієнта стажу 0,42333 є похідною від першої та другої вимоги та не належить до задоволення, оскільки відсутні ознаки протиправності рішення відповідача з відмови у призначенні пенсії за віком.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті з 01.10.2017 щомісячно доплати до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення"; зобов`язання призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.10.2017 щомісячно доплату до пенсії в сумі 100,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, і це не заперечується сторонами, позивачу була встановлена цільова надбавка до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року "Про підвищення рівня соціального захисту населення" в розмірі 100 грн, але з 01.10.2017 така доплата не виплачувалася.

Постанова Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року "Про підвищення рівня соціального захисту населення" (надалі Постанова № 327) була спеціальним нормативним актом, яким внормовано правила перерахунку пенсій, призначених до 2008 року, що мав здійснюватися відповідно до діючого на той час пенсійного законодавства.

Так, пунктом 1 цієї постанови установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

З цієї норми можна зробити висновок, що вона призначена для встановлення показників середньої заробітної плати, що мають застосовуватися при перерахунку окремих пенсій. Такий перерахунок вчинявся щодо пенсій, що призначені до 2008 року.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про пенсійне забезпечення" (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

Положеннями ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв`язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно чинного законодавства ОСОБА_1 пенсію перераховано із врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 3764,40 грн., але при цьому зменшено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу відповідно до п.4.3 Розділу XV Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 3,51246 та індивідуального коефіцієнту страхового стажу - 0,42417. Розмір перерахованої пенсії позивача з 01.10.2017 року склав 5 855,34 грн.

Оцінюючи дії відповідача щодо невключення до складу пенсії з 01.10.2017 року доплати до пенсії позивача згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 року, суд зазначає наступне.

До 01.10.2017 до пенсії позивача встановлювалося підвищення 100 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 року.

Таке підвищення було включене до складу пенсії внаслідок перерахунку, що вчинено на виконання пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 327.

Тлумачення цієї норми вказує на те, що підвищення пенсії на 100 грн доплачувалося до пенсії таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови становив не менш вказаної суми (100 гривень). Це підвищення, виходячи зі змісту норми, повинно було бути вчинене одноразово, при перерахунку

Отже, застосування цього підвищення могло бути вчинене тільки внаслідок перерахунку, який здійснювався відповідно до пункту 1 Постанови № 327.

Однак, у даному разі Гребінківське ОУПФУ здійснювало черговий перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 327 не міг бути застосований відповідачем у даному разі і відповідно до складу пенсії ОСОБА_1 цільова надбавка у сумі 100 грн не могла бути включена. При вчиненому в цьому разі перерахунку відсутня норма закону, яка б надавала право на таку надбавку.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що Гребінківським ОУПФУ було правомірно відмовлено позивачу у врахуванні при черговому перерахунку пенсії 100 грн цільової надбавки на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012.

З огляду на викладене, суд не вбачає у діях Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області під час розгляду та вирішення заяв позивача щодо поновлення доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" №327 від 23.04.2012 протиправної бездіяльності.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.10.2017 підвищення до пенсії у розмірі 100,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення".

Враховуючи наведене, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адмінісративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пров. Євгена Гребінки, 13, м. Гребінки, Полтавська область, 37400, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва