Справа № 236/3206/21
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/3206/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

при секретарі Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лиман в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 236/3206/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області Макарова Сергія Сергійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області Макарова Сергія Сергійовича, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА № 906117, а провадження в вказаній справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що згідно постанови старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 його було піддано адміністративному стягненню за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.. Зазначена постанова мотивована тим, що 23.07.2021 року, о 02 год. 32 хв. у м. Покровськ по вул. Прокоф`єва, він керував транспортним засобом kia cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її такою, що складена з порушенням вимог законодавства. Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правовопорушення намагався пояснити поліцейському, що перед початком руху він переконався в правильності роботи усіх світлових приладів, а після повідомлення поліцейським про непрацююче освітлення заднього номерного знаку позивач зробив припущення, що підсвітка номерного знаку згоріла. Крім того, інспектор не надав позивачу на його вимогу належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та до постанови таких доказів не додано. Також зазначив, що всупереч вимогам закону, в клопотанні про перенесення розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання та надання йому можливості скористатись правовою допомогою адвоката відповідачем було відмовлено. За таких обставин позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову працівника поліції від 23.01.2021 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

31.08.2021 від відповідача старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області Макарова Сергія Сергійовича до суду надійшла заява, в якій відповідач просить справу розглянути за його відсутності, надав суду копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 906117, відеозапис правопорушення до адміністративного матеріалу серії БАА № 906117 з нагрудної бодікамери № 4055 та автомобільного відеореєстратору.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи № 236/3206/21, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Згідно зі ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

Відповідно до постанови серії БАА № 906117 від 23.07.2021, водій ОСОБА_1 , 23.07.2021 року, о 02 год. 32 хв. у м. Покровськ по вул. Прокоф`єва керував транспортним засобом kia cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених частиною шостою статті 121 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням та за наявності клопотання особи про перенесення розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З відеозапису події від 23.07.2021, наданого відповідачем вбачається, що дійсно позивач ОСОБА_1 у темну пору доби (23.07.2021) керував транспортним засобом автомобілем kia cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про дорожній рух» власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.

Тобто на водія, який керує транспортним засобом, покладено обов`язок стежити за освітленням номерного знаку.

На відеозапису події від 23.07.2021 зафіксовано, що на транспортному засобі автомобілі kia cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 номерний знак є неосвітлений.

Вказану обставину позивач визнав на місці зупинки його транспортного засобу 23.07.2021 року, навіть робив припущення, що підсвітка номерного знаку згоріла під час руху автомобіля.

Отже, посилання позивача на те, що відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідач порушив вимоги КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також процедуру розгляду справи, судом до уваги також не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 23.07.2021 року.

Посилання позивача в позовній заяві, що відповідач не роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, судом також до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки на диску з відеозаписом події від 23.07.2021 року зафіксовано, що відповідач у встановленому законом порядку роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Однак, позивач ОСОБА_1 , відмовився від правової допомоги, посилаючись на вечерній час доби.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі,скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне залишити без змін оскаржувану постанову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст. 139 КАС України). Відповідачем не надано до суду документального підтвердження наявності у нього судових витрат. Отже, для застосування у справі положень ч.5 ст. 139 КАС України відсутні підстави.

Керуючись ст. 8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області Макарова Сергія Сергійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову старшого лейтенанта поліції Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області Макарова Сергія Сергійовича серії БАА № 906117 від 23.07.2021 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Перший апеляційний адміністративний суд через Краснолиманський міський суд Донецької області.

Головуючий суддя -