Справа № 640/24295/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 вересня 2021 року м. Київ № 640/24295/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «КІНО ТВ»
доВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування постанови, -
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «КІНО ТВ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «КІНО ТВ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни від 17.08.2021 року ВП № 55372606 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо не зняття арешту, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 12.12.2017 р. та постановою про арешт майна боржника від 12.12.2017 р. в рамках закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції зняти арешт з майна та коштів TOB «ТРК «КІНО ТВ» (ідентифікаційний код за ).

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні вимоги містяться також у ч. 6 ст. 21 КАС України.

Разом з тим, як вже було зазначено судом, позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни від 17.08.2021 року ВП № 55372606 про стягнення виконавчого збору;

2) визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо не зняття арешту, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 12.12.2017 р. та постановою про арешт майна боржника від 12.12.2017 р. в рамках закінчення виконавчого провадження;

3) зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції зняти арешт з майна та коштів TOB «ТРК «КІНО ТВ» (ідентифікаційний код за ).

Тобто, позивачем в межах даного позовну заявлено позовні вимоги, які належать розглядати за правилами різного судочинства, з огляду на наступне.

З позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача, яка була вчинена у рамках виконавчого провадження № 55372606, що відкрите на підставі наказу Господарського суду міста Києва №910/13797/17 від 01.12.2017.

Стягувачем за вказаним наказом є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕОНБУД», боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «КІНО ТВ». Отже, позивач є стороною спірного виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У свою чергу порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Так, частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII встановлює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, даний адміністративний позов підлягає пред`явленню у порядку цивільного судочинства шляхом подання скарги на бездіяльність державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, а саме до Господарського суду міста Києва.

Крім того, частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовної заяви вбачається, що за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому у даному випадку порушено його цивільні права.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц.

Вказане вище також кореспондується з пунктом 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5, відповідно до пункту 1 якої справи про зняття з арешту майна розглядаються у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо не зняття арешту, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 12.12.2017 р. та постановою про арешт майна боржника від 12.12.2017 р. в рамках закінчення виконавчого провадження та зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції зняти арешт з майна та коштів TOB «ТРК «КІНО ТВ» (ідентифікаційний код за ) підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, до адміністративного суду сторонами можуть бути оскарженні, зокрема постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору (позовна вимога (1)).

Слід відмітити, що відповідно до ст. 1291 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Тобто, суд, який видав виконавчий документ, здійснює контроль виконання рішення суду.

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Разом з тим, зважаючи на те, що зміст ст. 172 КАС України не передбачає умов роз`єднання позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, суд приходить до висновку, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, дану позовну заяву повернути позивачу.

Крім іншого, слід звернути увагу позивача на п. 4 ч. 2 ст. 45 КАС України, відповідно до якого з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовна заява, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ «КІНО ТВ» - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особам, які подали позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 -- 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) .

Суддя Є.В. Аблов