Справа № 380/5546/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року справа №380/5546/21

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Сакалош В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.,

за участю:

представника позивача Наконечний О.С.,

представник відповідача Буловчак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівська міська рада, Львівське комунальне підприємство «Південне» про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради (79057, м. Львів, вул. Чупринки, 85) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичних осіб ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ), в якому просить зобов`язати відповідачів демонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 та відновити газон загального користування; стягнути на користь позивача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок по АДРЕСА_6 перебуває на території Франківського району та на обслуговуванні ЛКП «Південне». Власниками квартири було самочинно влаштовано площадку з бетонних плит за рахунок площі газону загального користування біля будинку АДРЕСА_6 , яка використовується для паркування автомобілів відповідачів. Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12.06.2020 №256 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 » було рекомендовано відповідачам демонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 , відновити газон загального користування. Проте,вказаного розпорядження добровільно не було виконано, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідачів демонтувати самочинно влаштовану площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку.

Ухвалою судді від 27.04.2021 року в справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача Львівську міську раду, ЛКП «Південне».

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву в якому вони просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначають, що розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №256 від 12.06.2020 року є неправомірним, оскільки п.2 розпорядження відповідачів зобов`язано у двотижневий термін демонтувати площадку з бетонних плит та відновити газон загального користування без будь-яких доказів облаштування площадки саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі вважають, що розпорядження могло бути винесено лише після належного встановлення факту самочинних дій, в іншому випадку розпорядження слід кваліфікувати як державний примус щодо вчинення дій без встановлення вини, а відповідно порушення. Також зазначають, що розпорядження не конкретизовано дату (подію) з якої починається відраховуватись двотижневий термін для демонтажу площадки з бетонних плит, що унеможливлює належне виконання розпорядження. Звертають увагу суду, що протоколи ЛКП «Південне» від 09.04.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбачені ст. 152 КУпАП, акти складені комісією ЛКП «Південне від 25.05.2020 року не містить жодних доказів вчинення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самочинного облаштування площадки з бетонних плит, яка використовується для паркування автомобілів, більше того Франківським районним судом вже надавалась оцінка вищевказаним протоколам в межах розгляду позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП.

Протокольною ухвалою від 22.07.2021 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Від представника позивача на адресу суду надійшло заперечення на відзив. Зазначає, що Львівським окружним адміністративним судом розглянуто справу № 380/5170/20 за позовом ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_5 про скасування розпорядження № 256 від 12.06.2020 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 » та 01.03.2021 прийнято рішення, яким в задоволенні позову відмовлено повністю. 22 червня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 відмовив у її задоволенні, залишивши в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 № 380/5170/20. Таким чином, вказані судові рішення мають преюдиційне значення для розгляду справи, що перебуває у Вашому провадженні, оскільки всі обставини, на які посилається відповідач у відзиві вже досліджені судами двох інстанцій та таким надано оцінку. Додатково зауважує, що розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Так з публічної кадастрової карти вбачається, що земельна ділянка, на якій розміщено будинок в якому проживає відповідач та прибудинкова територія не зареєстрована за фізичними та юридичними особами, а відтак дана земельна ділянка знаходиться в комунальній власності.

В судовому засіданні представник позивача, позовну заяву підтримав, просив позов задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечив, щодо задоволення позовної заяви з мотивів наведених у відзиві.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

На території Франківського району м. Львова розташований багатоквартирний будинок АДРЕСА_6 .

Відповідно до Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (зі змінами та доповненнями) до повноважень Франківської районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Львівське комунальне підприємство «Південне» (далі -ЛКП «Південне») створене Львівською міською радою, ухвалою №1440 від 31.01.2002 року, підпорядковане Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, відповідно до діючої структури Львівської міської ради, що затверджено ухвалою сесії міської ради №1467 від 09.02.2017 «Про затвердження переліку львівських комунальних підприємств у розрізі уповноважених органів та галузевих управлінь».

Комісією ЛКП «Південне» виявлено, що самочинно влаштована площадка з бетонних плит за рахунок площі газону загального користування біля будинку АДРЕСА_6 , яка використовується для паркування автомобілів мешканцями квартир в будинку, а саме: квартири АДРЕСА_12 ОСОБА_1 (Відповідач 1), квартири АДРЕСА_14 ОСОБА_2 (Відповідач 2), квартири АДРЕСА_13 ОСОБА_3 (Відповідач 3), квартири АДРЕСА_11 ОСОБА_4 (Відповідач 4).

09.04.2020 майстром ЛКП «Південне» складено протокол № 53 про те що станом на 09:00 год. мешканець квартири АДРЕСА_11 , ОСОБА_4 самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території зазначеного будинку, чим порушив ст. 152 КУпАП, та п. 20.1.24 Правил благоустрою міст та інших населених пунктів.

09.04.2020 майстром ЛКП «Південне» складено протокол № 52 про те, що станом на 09:00 мешканець квартири АДРЕСА_12 , ОСОБА_1 , самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території зазначеного будинку, чим порушив ст. 152 КУпАП, та п. 20.1.24 Правил благоустрою міст та інших населених пунктів.

09.04.2020 майстром ЛКП «Південне» складено протокол № 54 станом на 09:00 год. мешканець квартири АДРЕСА_13 , ОСОБА_3 , самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території зазначеного будинку, чим порушив ст. 152 КУпАП, та п. 20.1.24 Правил благоустрою міст та інших населених пунктів.

09.04.2020 майстром ЛКП «Південне» складено протокол № 55 станом на 09:00 год. мешканець квартири АДРЕСА_14 , ОСОБА_2 , самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території зазначеного будинку, чим порушив ст. 152 КУпАП, та п. 20.1.24 Правил благоустрою міст та інших населених пунктів.

25.05.2020 комісією ЛКП «Південне» складено акт про те, що квартир АДРЕСА_11 , ОСОБА_4 самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території.

25.05.2020 комісією ЛКП «Південне» складено акт про те, що квартир АДРЕСА_12 . ОСОБА_1 , самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території.

25.05.2020 комісією ЛКП «Південне» складено акт про те, що мешканець квартир АДРЕСА_13 , ОСОБА_3 , самовільно влаштував парковку для автомобілів на прибудинковій території.

Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано розпорядження від 12.06.2020 № 256 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 ».

Пунктом 1 зазначеного розпорядження районної адміністрації затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 26.05.2020р. № 9).

Пунктом 2 зазначеного розпорядження районної адміністрації рекомендовано ОСОБА_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_12 , ОСОБА_2 , який проживає у квартирі АДРЕСА_14 , ОСОБА_3 , який проживає у квартирі АДРЕСА_13 , ОСОБА_4 , який проживає у квартирі АДРЕСА_11 у двотижневий термін ремонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 . Відновити газон загального користування.

02.03.2021р. комісія ЛКП «Південне» склала акт про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не виконали розпорядження районної адміністрації № 256 від 12.06.2020 року «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 ».

10.03.2021 ЛКП «Південне» скеровано документи для вирішення питання самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування власниками квартир № АДРЕСА_12АДРЕСА_14АДРЕСА_13АДРЕСА_5 у зв`язку із невиконанням розпорядження № 256 від 12.06.2020 в судовому порядку.

Із публічної кадастрової карти не вбачається зареєстроване право постійного користування чи право власності на прибудинковій території буд. АДРЕСА_6 , а відтак із вищезазначеного вбачається, що земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Львова (комунальна власність).

У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку розпорядження про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 , позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Аналізуючи спірні правовідносини та надаючи їм правову оцінку суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно частини 1 ст. 318 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 2 та 5 ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп. 7 п. «а» ст. 30 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 цього Закону до відання виконавчих органів міських рад належать делеговані повноваження, зокрема здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічні положення містяться у ст. 14 Закону України «Про основи містобудування» № 2780-XII від 16.11.1992 (далі - Закон № 2780-XII).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону № 280/97-ВР акти голови районної в місті ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно із ст. 7 Закону № 2780-XII державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, в тому числі, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку встановленому законодавством.

Відповідно до Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (зі змінами та доповненнями) до повноважень Франківської районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Відповідно до вказаного Положення Франківська районна адміністрація має право звертатися у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва з інших справ, які виникають у процесу здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Як орган місцевого самоврядування позивач відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, вказаним та іншими законами до їх відання.

У ст. 30 вказаного Закону передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Частинами 1, 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон № 2807-IV) передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-VIII (надалі Закон № 417-VІІІ), прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 5 Закону № 417-VІІІ спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 6 Закону № 417-VІІІ співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-ІV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Зазначено, що у комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Як зазначено ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку набувають права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.

Вказаний висновок викладено в постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2018 року у справі № 14-48цс18, від 11 квітня 2018 року у справі № 11-96апп18, від 15 травня 2018 року у справі № 11-346апп18, від З0 травня 2018 року у справі № 14- 92цс18.

Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради було складено розпорядження від 12.06.2020 року №256 «Про демонтаж самочинно влаштованої площадки з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 », в якому зобов`язано відповідачів демонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 та відновити газон загального користування.

Однак, як з`ясовано судом, самочинно влаштована площадка з бетонних плит на газоні загального користування по АДРЕСА_6 в добровільному порядку не демонтована.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самовільно без отримання дозволу від районної адміністрації облаштували площадку з бетонних плит на газоні загального користування.

У ході розгляду справи суд встановив факт невиконання та недотримання відповідачами вимог законодавства, що підтверджується актами складеними ЛКП «Південне».

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 72,77, 90, 94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 демонтувати самочинно влаштовану без дозвільних документів та погодженої проектної документації площадку з бетонних плит на газоні загального користування біля будинку АДРЕСА_6 та відновити газон загального користування.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) користь Франківської

районної адміністрації Львівської міської ради (79057, м. Львів, вул. Чупринки, 85, ) сплачений судовий збір у сумі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2021.

Суддя В.М. Сакалош