Справа № 219/11809/15-а
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/219/16/2021
О К Р Е М А У Х В А Л А
05 серпня 2021 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 подану в порядку ст. 383 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду;
про розгляд окремої ухвали та прийняті заходи повідомити Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового тішення здійснює суд. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
За правилами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Наведена норма кореспондується із положеннями частини 1 статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду, Відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановлені судовим рішенням.
Невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень дроти України» Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.
Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.
Крім того, у рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у тішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необгрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Таким чином, рішення суду має бути виконано без жодних додаткових умов. Ефективний доступ до суду включає і право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Посилання відповідача до статей Бюджетного кодексу України, Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, не може бути підставою для невиконання судового рішення.
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22 серпня 2018 № 649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (далі Порядок №649).
Порядок № 649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Згідно з пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Пунктом 5 Порядку № 649 встановлено, що для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обгрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку № 649).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Враховуючи вказане, бездіяльність Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо невиконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2016 року є протиправною, оскільки порушене Відповідачем право на пенсію за вказаний період залишається не сплаченим, чим порушує вимоги частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо обов`язку виконання всіма учасниками справи судового рішення, яке набрало законної сили.
Щодо сплати судового збору за подання заяви про визнання дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду, незаконними, заявник повідомляє, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, відповідно до пункту 10 від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.
Згідно з ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Суд визнає, що причини пропущення строку на які посилається заявник є поважними, тому вважає за можливе поновити йому строк звернення до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.
24 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області в якому просить: зобов`язати відповідача виплатити (стягнути) нараховану пенсію з урахуванням інфляції, починаючи з жовтня 2011 року. Пенсія за розпорядженням 154635 від 09 квітня 2013 року за період з 09 лютого 2009 року по 31 жовтня 2011 року в сумі 108474,48 грн. додаткова відомость на травень 2013 року (тип відомості 23), за рішенням Артемівського міськрайонного суду від 07 серпня 2009 року по справі №2-а-261-2009. З урахуванням інфляції за період з жовтня 2011 року по листопад 2015 року у відповідача виникла перед ним заборгованість у розмірі 173667,64 грн.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 04.09.2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Артемівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Артемівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії направлено для продовження розгляду до Першого апеляційного адміністративного суду.
07.08.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист, строк пред`явлення виконання якого до 17.06.2023 р.
Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до чч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню передбачена статтею 382 КК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.
Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.
Питання щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 КАС України.
Частиною 1 наведеної вище статті передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання (ч. 5).
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6).
Відповідно до ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
З аналізу наведеного суд дійшов висновку, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Таким чином, зазначена вище бездіяльність Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України призвела до порушення прав позивача на пенсійне забезпечення та неповного виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в порушення приписів ст.129-1 Конституції України.
З огляду на викладене, є підстави для постановляння окремої ухвали та направлення її до Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли невиконанню чи неналежному виконанню рішення суду, із встановленням строку для надання відповіді, а також про виявлені порушення Бахмутсько Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України довести до відома Міністерства соціальної політики, Пенсійного фонду України.
В цьому контексті суд робить також висновок про зобов`язання Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України повідомити у місячний строк про виконання окремої ухвали суду.
Що стосується вимог заяви про зобов`язання Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України вжити заходів щодо негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах стягнення за один місяць, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині, оскільки це виходить за межі розгляду ст.383 КАС України.
Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь держави.
Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 КАС України, суд
Поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду із заявою поданою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Бахмутсько Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили повідомити Артемівський міськрайонний суд Донецької області про вжиті на виконання ухвали заходи.
Про виявлені порушення вимог пенсійного законодавства Бахмутсько - Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України довести до відома Міністерство соціальної політики, Пенсійний фонд України.
Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 681,00 гривень на користь держави.
У решті вимог заяви відмовити.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується, в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 295 КАС України.
Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Н.М.Фролова