Справа № 749/671/21
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2021-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/671/21
Номер провадження 2-а/749/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Павленко В. В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, заступника командира взводу батальйону № 1 роти № 2 управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Бойка Олександра Ігоровича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2021 р. ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень до позовної заяви поданих до відкриття провадження у справі, звернулася до суду з позовом до заступника командира взводу батальйону № 1 роти № 2 управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Бойка Олександра Ігоровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАО № 4640464 від 15.08.2021 р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що під час розгляду справи не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; позивач заявляла клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги, однак у його задоволенні було відмовлено, що спричинило неможливість реалізації права на правову допомогу; позивачу було відмовлено у відібранні пояснень та долученні їх до справи.

Крім того, клопотання позивача про бажання ознайомитись з матеріалами справи було частково задоволено, а саме не надано для перегляду відеозапис з «б/к» про який зазначено у додатках до постанови.

Також позивач вважає відео неналежним та недопустимим доказом, адже в оскаржуваній постанові не міститься посилань на технічні засоби ( їх назву, серію, номер), за допомогою яких здійснено дані відеозаписи.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.08.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 07.09.2021 р. Встановлено відповідачам строк на подання відзивів протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали.

03.09.2021 р. від відповідача Бойка О. І. надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. № 2781, з якого вбачається, що відповідач заперечує позовні вимоги. У відзиві зазначено, що зазначення у постанові «відео з б/к 111» та «відео з в/р» - є відомостями про технічний пристрій, яких достатньо для їх ідентифікації згідно з нормами чинного законодавства. За доводами відповідача, факт порушення позивачем вбачається із відеозапису з автомобільного відеореєстратора. Відповідач зауважує, що позивач не заперечує руху нею по тротуару. Крім того, на відеозаписах зафіксовано, що поліцейський дотримався передбаченої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач зазначає, що усне клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду адміністративної справи з метою отримання правової допомоги адвоката було відхилено на законних підставах. Відповідач зауважує, що до повноважень та обов`язків поліцейського не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності. Участь адвоката не є обов`язковою при розгляді справи та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком поліцейського відкласти розгляд справи. Відповідач зазначає, що розгляд даної категорії справ не переноситься, оскільки чинне законодавство вимагає розгляду справи та винесення постанови на місці вчинення правопорушення. При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються обставини, які можуть вплинути на визнання адміністративного правопорушення малозначним, оскільки про це прямо зазначено у ст. 33 КУпАП. Всі зауваження ОСОБА_1 як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені у позові, не усувають факту вчинення нею правопорушення, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

06.09.2021 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, зареєстроване за вх. № 2785.

06.09.2021 р. надійшла відповідь на відзив, зареєстрована за вх. № 2786, в якій позивач зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував її твердження та аргументи по суті позовних вимог.

У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд зважає на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 15.08.2021 р. о 14 год. 01 хв. 28 с. в м. Чернігів проспект Перемоги, 100 керуючи транспортним засобом здійснила рух по тротуару, чим порушила п. 26.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

У графі: «до постанови додаються» зазначено: «відео з в/р, відео з б/к 111».

У графі: «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» міститься підпис та зазначено «не надано час для захисту».

У графі: «копію постанови мною отримано» міститься підпис.

Оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 340, 00 грн.

З дослідженого відеозапису з назвою 14.04.mov, вбачається, що розгляд справи розпочався о 14 год. 05 хв. Позивач заявила клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, зазначила про своє бажання скористатися юридичною допомогою, та у зв`язку з цим просила відкласти розгляд справи. Також просила долучити до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано правопорушення, на тому носії, на який його було записано, та відеозапис з нагрудної відеокамери.

У задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи було відмовлено, оскільки розгляд справи має відбуватися на місці.

ОСОБА_1 зазначила, що бажає надавати пояснення, однак просила працівника поліції записати її пояснення.

З вказаного відеозапису також вбачається, що позивачу було продемонстровано відеозапис з мобільного телефону.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з назвою 14.19.mov вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення закінчися о 14 год. 23 хв. винесенням оскаржуваної постанови.

З дослідженого відеозапису VID_20210901_103310_696.mp4 вбачається, що працівники поліції зупинилися біля транспортного засобу, припаркованого на тротуарі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно пункту 26.3 Правил дорожнього руху у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2794 цього Кодексу.

У відповідності до п. 9 Р. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395), розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

За змістом ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості зокрема про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

При цьому, згідно п. 2 Р. IV Інструкції № 1395 зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Надаючи оцінку доводам позивача про недопустимість наданого відповідачем електронного доказу - відеозапису на оптичному диску, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно п. 6 Р. 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026 (далі - Інструкція № 1026), дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений відповідачем до матеріалів справи в якості доказу диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у справі, та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 751/6069/19, Шостий апеляційний адміністративний суд - у постанові від 23.04.2021 р. у справі № 640/12182/19.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи позивача про недопустимість наданого відповідачем відеозапису.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заявляла клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги, однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушено права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на захист, оскільки поліцейський не відреагував на висловлене клопотання про залучення захисника, окрім того не надав достатній час і можливості для підготовки свого захисту.

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року (справа № 524/9716/16-а) зазначено, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові у графі: «до постанови додаються» зазначено: «відео з в/р, відео з б/к 111», натомість не зазначена повна назва, серія, номер вказаних технічних засобів.

Відповідно до п. 2 Р. 2 Інструкції № 1026 портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Згідно п. 3 Р. 2 Інструкції № 1026 портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

З додатку 1 до Інструкції № 1026 вбачається, що в журналі обліку зазначається інвентарний номер обладнання.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що зазначення у постанові «відео з б/к 111» та «відео з в/р» - є відомостями про технічний пристрій, яких достатньо для їх ідентифікації згідно з нормами чинного законодавства, оскільки необхідною інформацією для ідентифікації технічного пристрою відеофіксації, як вбачається зі змісту Інструкції № 1026, є інвентарний номер обладнання, який в оскаржуваній постанові не зазначено.

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, втім суд у даній справі не може підміняти собою уповноважену особу органу Національної поліції та надавати оцінку виявленим порушенням за відсутності належного розгляду таких відповідачем, позбавлення позивача можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, статтями 59, 63 Конституції України.

Подібних висновків дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 359/11438/19.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови як передчасної та направлення справи Департаменту патрульної поліції на новий розгляд.

У відповідності до ст. 139 КАС України вирішенню підлягає питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Постановою КМ України від 16.09.2015 р. № 730 утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, в тому числі Департамент патрульної поліції.

Оскільки за положеннями ст. 222 КУпАП поліцейські діють саме від імені органів Нацполіції, на які покладено повноваження з розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача з Департаменту патрульної поліції, що є юридичною особою.

Таким чином, з вказаного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕОА № 4640464 від 15 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати Департаменту патрульної поліціїна новий розгляд.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454, 00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М. В. Кравчук