Справа № 160/9830/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року Справа № 160/9830/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-інвест» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -
17.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-інвест» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 18.12.2020 року №5249/ІПК/99-00-05-05-02-06.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.12.2020 року у відповідності до ст.52 ПК України, ТОВ «АТБ-інвест» звернулось до Державної податкової служби України із запитом щодо надання індивідуальної податкової консультації з питання необхідності збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму, виплачену на користь органу місцевого самоврядування у вигляді безпідставно збережених коштів (виплата здійснена на підставі рішення суду). У відповідь Державна податкова служба України надала індивідуальну податкову консультацію листом від 18.12.2020 №5249/ІПК/99-00-05-02-06, в якій відповідач зазначив, що виплата, здійснена підприємством, є компенсацією неодержаного доходу територіальної громади, а також про необхідність позивачу збільшити фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму таких виплат відповідно до п.п. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 ПК України. З наданою відповідачем податковою консультацією позивач не погоджується в повному обсязі з тих підстав, що виплата, здійснена підприємством на користь органу місцевого самоврядування, не підпадає під жоден з випадків, перелічених в п.п. 140.5.11 п. 140.5 ПК України, також не підпадає під визначення штрафів та пені, нарахованих контролюючими органами та іншими органами державної влади. Додатково позивач вказує, що виплата на користь місцевої ради у вигляді безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням землею без укладення договору оренди землі на підставі рішення суду за ст. 1212 ЦК України, не є компенсацією майнової шкоди (збитків), зокрема, упущеної вигоди. На підтвердження своїх доводів, ТОВ «АТБ-інвест» посилалось на судову практику Верховного Суду. Так, позивач вважає, що відповідач при наданні індивідуальної податкової консультації протиправно ототожнив різні правові інститути (відшкодування збитків та повернення майна, набутого без достатньої правової підстави), в зв`язку з чим, на думку позивача, висновки консультації суперечать нормам чинного законодавства та покладають на платника податків обов`язки, не передбачені Податковим кодексом України, а тому вважає, що така податкова консультація є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
27.07.2021 року відповідачем надано відзив на позов, в якому зазначено про безпідставність доводів позивача з огляду на те, що Державна податкова служба України розглянула звернення ТОВ «АТБ-інвест» у межах своїх повноважень та позивачу було надано індивідуальну податкову консультацію, що відповідає положенням чинного законодавства. Відповідачем наголошено, що позивач є платником податку на прибуток підприємств, яке на підставі рішення суду та статті 1212 Цивільного кодексу України здійснило виплату коштів на користь місцевої ради у зв`язку з користуванням землею без укладення договору оренди землі. Державна податкова служба України також посилається на положення п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 та п.п.140.5.11 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, як на підставу для обгрунтування своєї позиції щодо правомірності надання індивідуальної податкової консультації позивачу. Окремо відповідачем зазначено про зміни, внесені до п. 53.1 ст. 53 та ст. 112 ПК України з 01.01.2021 року, в частині відсутності підстав для відповідальності платника податку, у разі, якщо такий діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації. Отже, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
10.08.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій ТОВ «АТБ-інвест» наголошено, що відповідачем у відзиві не наведено тверджень на спростування доводів позивача. Також у відповіді на відзив вказано про безпідставність посилань відповідача, оскільки в позовній заяві ТОВ «АТБ-інвест» наведено законне обґрунтування оскарження індивідуальної податкової консультації, а також зазначено, що слідування оскаржуваній податковій консультації покладає на позивача обов`язок збільшити фінансовий результат в ситуації, яка за законом не вимагає таких дій, що може призвести до додаткових фінансових витрат на сплату податку. Також позивач послався на практику Верховного Суду щодо наслідків, які настають для платника податків у разі надання неякісної та/або незаконної податкової консультації.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
10.12.2020 року за вих.№Н-2020-0057 ТОВ «АТБ-інвест» було направлено на адресу Державної податкової служби України (м. Київ, пл. Львівська, 8) лист щодо надання податкової консультації з питання необхідності збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму, виплачену на користь органу місцевого самоврядування (згідно рішення суду та на підставі ст. 1212 ЦК України) у вигляді безпідставно збережених коштів.
18.12.2020 року за вих.№5249/ІПК/99-00-05-05-02-06 Державна податкова служба України надала індивідуальну податкову консультацію, в якій зазначила, що з умов запиту ТОВ «АТБ-інвест» вбачається, що кошти, сплачені підприємством за рішенням суду на користь місцевої ради, є відшкодуванням доходів, які одержало таке підприємство від використання такої земельної ділянки без достатньої правової підстави, що, в свою чергу, є компенсацією неодержаного доходу відповідною територіальною громадою, яку представляє відповідний орган місцевого самоврядування. У висновках наданої індивідуальної податкової консультації Державна податкова служба України зазначила, що у разі, якщо підприємство платник податку на прибуток підприємств, за рішенням суду здійснює виплату коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою без укладення договору оренди землі (без достатньої правової підстави) на користь органу місцевого самоврядування, що внесений до Реєстру неприбуткових установ та організацій, тобто не є платником податку на прибуток підприємств, то таке підприємство збільшує фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму таких виплат відповідно до п.п. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 ПК України.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Положеннями ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 14.1.172 та 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних взаємовідносин (надалі - ПК України), визначено, що «податкова консультація» - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом; «індивідуальна податкова консультація» - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
За змістом п.п. 52.1 - 52.4 ст. 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Індивідуальні податкові консультації надаються: в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями;у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.
Відповідно до положень п. 53.1 і 53.2 ст. 53 ПК України, не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.
У разі, коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.
Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.
При цьому, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
З наявних у справі матеріалів суд встановив, що позивач звернувся до відповідача за отриманням індивідуальної податкової консультації в письмовій формі з наступного питання: «чи необхідно збільшувати фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму, виплачену на користь органу місцевого самоврядування у вигляді безпідставно збережених коштів?». При цьому відповідач при наданні індивідуальної податкової консультації з наведеного вище питання зазначав, що безпідставно збережені кошти, що повернуті органу місцевого самоврядування позивачем за рішенням суду та на підставі ст. 1212 ЦК України, є «відшкодуванням доходів, які одержало таке підприємство від використання такої земельної ділянки без достатньої правової підстави» та «компенсацією неодержаного доходу відповідною територіальною громадою, яку представляє відповідний орган місцевого самоврядування». З урахуванням визначення саме такої природи коштів, відповідач вказав про наявність правових підстав (п. 140.5.11 ПК України) для збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду ТОВ «АТБ-інвест».
Суд не може погодитись з наведеними висновками Державної податкової служби України, оскільки відповідно до положень п.п. 140.5.11. п. 140.5 ст. 140 ПК України, фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: на суму витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, відшкодування збитків, компенсації неодержаного доходу (упущеної вигоди), нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів, у тому числі у сфері зовнішньоекономічної діяльності, на користь осіб, які не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, а також на суму штрафів, пені, нарахованих контролюючими органами та іншими органами державної влади за порушення вимог законодавства.
Тобто, у вищевказаній нормі Податкового кодексу України міститься чіткий перелік випадків, за яких збільшується фінансовий результат платника податків за податковий (звітний) період.
Разом з цим, як було встановлено судом, ТОВ «АТБ-інвест» в зверненні за отриманням індивідуальної податкової консультації від 10.12.2020 року в описовій частині обставин звернення, посилалось на те, що підприємством було здійснено виплату на користь місцевої ради у вигляді безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням землею без укладення договору оренди землі. Такі кошти були виплачені позивачем на підставі ст. 1212 ЦК України, яка визначає саме положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Так, у пунктах 75 та 77 постанови від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зазначила, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні; збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання.
Таким чином, кошти, які сплатив позивач на користь місцевої ради, не є збитками, або компенсацією, такі кошти мають іншу правову природу та до таких не мають застосовуватись положення п.п. 140.5.11. п. 140.5 ст. 140 ПК України.
Суд зауважує, що при наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації, контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України ( в редакції, на час виникнення спірних взаємовідносин), у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що індивідуальна податкова консультація Державної податкової служби України від 18.12.2020 року №5249/ІПК/99-00-05-05-02-06 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3054 від 16 червня 2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-інвест» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 18.12.2020 року №5249/ІПК/99-00-05-05-02-06.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник