Справа № 420/7136/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7136/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Дівинець А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Татра-Юг» до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом проведено перевірку дотримання Товариством податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, в ході якої встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 1416957 грн. На підставі акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2020 про зменшення Товариству суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1416957 грн. Позивач вважає висновки за актом перевірки безпідставними, а спірне податкове повідомлення-рішення підлягаючим скасуванню, оскільки в основу висновків за актом перевірки покладено припущення податкового органу щодо нереальності операцій з придбання позивачем у ТОВ «Будівельна компанія «Скайберг Груп» майнових прав на товар твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами». Натомість реальність господарської операції повністю підтверджується первинною документацією щодо виконання укладеного між сторонами договору в повному обсязі. Посилання контролюючого органу на «обрив ланцюга» не може слугувати підставою для відповідальності позивача, яким дотримано податкове законодавств у повній мірі. Покладання ж відповідальності на платника податків за правопорушення його контрагентів суперечить принципам податкового законодавства та грубо порушує права такого платника податків.

Ухвалою судді від 05.05.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20.05.21 до суду від позивача надійшли пояснення щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Татра-Юг» та обставин втілення в життя придбаного твору, зокрема розробки та будівництва візка для трамвайних вагонів, що використовуватимуться в кліматичних умовах Єгипту.

28.05.21 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що за висновком акту перевірки відомості з бази даних ІТС «Податковий блок» архів електронної звітності «ЄРПН» та ін. свідчать, що твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами» контрагентом позивача ТОВ «Будівельна компанія «Скайберг Груп» придбано у ТОВ «Голдроуз». В свою чергу, зазначене підприємство у сторонніх організацій не придбавало, не імпортувало та фактично не мало змоги з наявними трудовими ресурсами та іншими ресурсами розробити. Відтак при придбанні майнових прав встановлено «обрив» ланцюга постачання товару, у зв`язку із чим позивачем в порушенням вимог ПКУ завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2020 року в розмірі 1 333 333 грн. Крім того, перевіркою встановлено інші порушення, які позивачем у позові фактично не оскаржують, а саме завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі (р. 21) 72 776 грн, 10 713 грн та завищення від`ємного значення з ПДВ (р. 19) 135 грн.

04.06.21 до суду від представника ТОВ «Татра-Юг» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої ТОВ «Татра-Юг» придбало твір саме у ТОВ «БК «Скайберг Груп», тому повинно відповідати за податкові правовідносини саме з даним суб`єктом господарювання, та наше підприємство не повинно буде поставлено в залежність від того з ким до цього мав правовідносини наш контрагент, в даному випадку ТОВ «БК «Скайберг Груп». Відповідачем не надано жодних доказів нездійснення господарської операції, за якою позивач включив до складу податкового кредиту та відніс до суми від`ємного значення при обчисленні податку на додану вартість, натомість ГУ ДПС в Одеській області лише вказано на вірогідну неможливість передачі Товару в ланцюзі постачання контрагентом ТОВ «Голдроуз», який навіть не перетинався з позивачем у господарській діяльності. Такий висновок зроблено виключно на підставі інформації із баз даних ITC «Податковий блок», Архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (ЄРПН), про що зазначено в самому акті перевірки. Відповідачем не вказано жодного доказу на підтвердження того, що між позивачем та зазначеними контрагентами ТОВ «БК «Скайберг Груп» та ТОВ «Голдроуз» мали місце якісь злагоджені узгоджені дії, спрямовані на формальне оформлення господарських операцій без їх фактичного вчинення для отримання податкових вигід.

Ухвалою суду від 10.08.21 замінено відповідача по справі ГУ ДПС в Одеській області на його правонаступника ГУ ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС України.

Ухвалою суду від 10.08.21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі направлень ГУ ДПС в Одеській області від 27.08.20 №№ 1606/05-09, 1607/05-09, 1608/05-09, відповідно до наказу від 19.08.20 № 3692 та згідно з пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 200.11 ст. 200 ПК України співробітниками податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Татра-Юг» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 р. у податковій декларації з ПДВ від 17.07.20 № від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатами якої складено акт від 15.09.20 № 148/15-32-05-09/34507118.

Перевіркою встановлено, порушення ТОВ «Татра-Юг» вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, оскільки ним завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1 416 957 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2020, яким зменшено ТОВ «Татра Юг» суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 1 416 957 грн, не погодившись із яким, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення частково необґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 01.09.2018 між ТОВ «БК «Скайберг Груп» та ТОВ «Татра- Юг» укладено Договір про передання (відчуження) майнових прав від року, а 18.12.2019 між ТОВ «БК «Скайберг Груп» та ТОВ «Татра-Юг» підписано Акт про проходження випробування до договору, яким сторони визнали що візок виготовлений на підставі Твору «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами» та встановлений на трамвайний вагон пройшов випробування відповідно до п. 4.3., 4.4. Договору.

20.12.19 ТОВ «Татра-Юг» сплатило на рахунок ТОВ «БК «Скайберг Груп» грошові кошти в розмірі 2000000 грн, 24.12.19 за платіжним дорученням № 1290 перераховано 4000000 грн.

20.12.19 ТОВ «БК «Скайберг Груп» зареєструвало податкову накладну № 64 на суму 2000000 грн з ПДВ по операції передачі (відчуження) майнових прав на «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 3.2. Договору передача Твору Відчужувачем Набувачу здійснюється в електронному вигляді у форматі PDF за актом приймання-передачі Твору, який підписується Сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 1 Акту приймання-передачі твору, який складено та підписано 27.12.2019 між ТОВ «БК «Скайберг Груп» та ТОВ «Татра-Юг» Відчужував передав, а Набувач отримав Твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами» в електронному вигляді в форматі PDF.

Пунктом 2 даного Акту приймання-передачі твору встановлено, що Відчужував передав, а Набувач отримав майнові права на твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами», а саме: право на використання твору, виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання.

В подальшому ТОВ «БК «Скайберг Груп» зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 65 від 23.12.19 на суму 2000000 грн з ПДВ, податкову накладну № 66 від 24.12.19 на суму 2000000 грн з ПДВ, податкову накладну № 67 на суму 2000000 грн з ПДВ, а всього ПДВ на суму 1333333,32 грн

Вищенаведені операції відображені в бухгалтерському обліку: Дт15 Кт631, Дт64 Кт631. Суми податку на додану вартість за податковими накладними від 20.12.19 № 64, від 23.12.19 № 65, від 24.12.19 № 66, від 24.12.19 № 67 включено ТОВ «Татра-Юг» до складу податкового кредиту у відповідному періоді, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, та відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ та даних декларації з ПДВ за грудень 2019 р.

Як вбачається з акту перевірки, за даними Архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що ТОВ «БК «Скайберг Груп» придбав майнові права на Твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами», які в подальшому передав ТОВ «БК «Скайберг Груп» у ТОВ «Голдроуз».

В ході перевірки згідно баз даних ІТС «Податковий блок», Архів електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» та інших перевіряючими встановлено, що ТОВ «Голдроуз» здійснювало придбання продуктів харчування, автомобілів, автобусів, напівпричепів, взуття та одягу, а Твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами» у сторонніх організацій не придбавало, не імпортувало та фактично не мало змоги з наявними трудовими ресурсами та іншими ресурсами розробити. Відтак, при придбанні майнових прав на Твір встановлено «обрив» ланцюга постачання товару.

За висновком перевіряючих, оскільки обрив ланцюга постачання товарів свідчить про реалізацію товарів, відмінних від тих, які були придбані, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню у ТОВ «БК «Скайберг Груп» - передача (відчуження) майнових прав на Твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами».

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.202 п.14.1. ст.14 ПК України продаж (реалізація) товарів -будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156. ст.14 ПК України)

Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За обставин розглядуваного спору, податковий орган ставить під сумнів господарські взаємовідносини позивача з TOB «БК «Скайберг Груп», оскільки враховуючи проведений аналіз «ймовірного» ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, що «контрагент контрагента» ТОВ «Голдроуз», у якого TOB «БК «Скайберг Груп» придбало твір, реалізувало товари відмінні від тих, які були їм придбані по ланцюгу постачання.

Таким чином, згідно акту перевірки, стверджувне контролюючим органом порушення вимог податкового законодавства позивачем ґрунтується на підставах порушення «контрагентом контрагента» позивача податкового законодавства, в результаті чого податковий орган у акті перевірки дійшов висновку про відсутність реальності вчинення позивачем господарських операцій з TOB «БК «Скайберг Груп» та завищення суми податкового кредиту.

З огляду на матеріали справи, ТОВ «Татра-Юг» 17.07.2006 зареєстровано Юридичним департамент Одеської міської ради, номер запису 0021034. Основними видами діяльності Товариства є: 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу (основний); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 64.91 Фінансовий лізинг; 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.12 Будівництво залізниць і метрополітену; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

06.02.17 ТОВ «Татра-Юг», як переможець міжнародного тендеру на постачання 15 трамвайних вагонів в м. Александрія (Єгипет), уклало контракт № 11 (1007/2016/11) із організатором тендеру Управлінням пасажирського транспорту Александрії, відповідно до якого ТОВ «Татра-Юг» зобов`язано виробити та поставити товари 15 зчленованих трамвайних вагонів, а Управління пасажирського транспорту Александрії прийняти та оплатити товар.

Згідно пояснень представника позивача, при проектуванні та будівництві трамвайних вагонів для постачання їх в м. Александрію (Єгипет), спеціалісти ТОВ «Татра-Юг» зіткнулися з труднощами, що пов`язані з розробкою та будівництвом візка для даних трамвайних вагонів. З урахуванням того, що візки трамвайних вагонів, які вироблялися раніше ТОВ «Татра-Юг» не були передбачені для використання в кліматичних умовах Єгипту та не пристосовані для трамвайної колії шириною 1435 мм та ін. технічним вимогам покупця, - постала необхідність пошуку технологічного рішення для забезпечення належного виробництва трамвайних вагонів та виконання взятих контрактних зобов`язань.

Однак, адаптувати існуючий візок трамвайного вагону під характеристики для виробництва трамвайних вагонів, як повинні бути поставлені за контрактом від 06.02.17 № 11 (1007/2016/11) із організатором тендеру Управлінням пасажирського транспорту Александрії, після багатьох спроб силами спеціалістів підприємства не вдалося. Також розробити нову технічну документацію для будівництва відповідних візків, з урахуванням браку часу та кваліфікації, технічні спеціалісти ТОВ «Татра-Юг» не мали змоги та відповідного рівня знань, у зв`язку із чим придбано готову технічну документацію, необхідну для виробництва візків для трамвайних вагонів, які можна було б застосувати для їх безпечної та довготривалої експлуатації на трамвайних коліях в м. Александрія.

З цією метою було здійснено пошук підприємства, яке б здійснило передачу відповідної технічної документації, що відповідала заданим параметрам, внаслідок чого позивачем вкладено договір із ТОВ «БК «Скайберг Груп», яким на виконання договору передано майнові права позивачу на Твір «Технічна документація на візок трамвайного вагону з подвійним підресорюванням, електричними, електродинамічними та рейсовими гальмами», копія якого долучена до матеріалів справи.

Зазначене підтверджує зв`язок придбання майнових прав на Твір з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом під час встановлення обставин досліджено перелік документів, які в повному обсязі підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентом та засвідчують мету та факт подальшого використання придбаних ним товарів. В матеріалах справи наявні первинні документи (належним чином засвідчені їх копії), які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, а саме: договір про передачу (відчуження) майнових прав, акт про проходження випробування, акт приймання-передачі твору, платіжні доручення, податкові накладні, виписки по рахункам тощо.

Податковий кодекс України не встановлює обов`язку позивача при визначенні податкового кредиту здійснювати надмірну сплату ПДВ до бюджету. Позивач як покупець товарів (робіт, послуг) не сплачує при придбанні товару (робіт, послуг) ПДВ до бюджету, а сплачує такий податок у складі ціни товару (робіт, послуг) постачальникам таких товарів (робіт, послуг). Саме це є умовою при визначенні відшкодування покупця. Припущення відповідача про невиконання постачальником зобов`язання зі сплати податку до бюджету не є підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, який виконав усі передбачені Податковим кодексом України умови щодо його отримання.

Податковим кодексом України не встановлена обумовленість між підтвердженням сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) та віднесенням позивачем до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг). Закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від належного виконання постачальником або контрагентами постачальника своїх податкових зобов`язань та сплати ними сум податку на додану вартість до державного бюджету.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, позивач не має правових підстав перевіряти чи включена контрагентами постачальника сума податку на додану вартість від реалізованих товарів (робіт, послуг) до складу податкових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а в разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Зміст наведеної норми свідчить на користь висновку, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

Зважаючи на те, що публічний порядок держави порушується у разі недотримання нормативних актів, у яких він закріплений, а ухилення від сплати податків, на факт якого податковий орган посилається як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є злочином, відповідальність за який встановлена Кримінальним кодексом України, суд зазначає, що за обставин, які склалися, визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.

Поряд із тим, відповідачем не надано: рішень суду відносно контрагентів (контрагентів контрагентів) позивача, які б набрали законної сили та які б були прийняті в порядку ст. 55-1 ГК України (Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання); рішення суду, прийняті в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином; рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України; рішеннями суду, яке б було прийнято в порядку ст. 208 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.

Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення продавцем правил здійснення господарської діяльності, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

При цьому невиконання своїх податкових зобов`язань контрагентами платника податків не можуть бути безумовним свідченням недостовірності даних податкового обліку платника податків, який ці дані задекларував. Також, наявність або відсутність матеріально - технічної бази у контрагента господарюючого суб`єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними угодами або порушення позивачем правил оподаткування.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарської операції, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того за обставин розглядуваного спору, податкові накладні від 20.12.19 № 64, від 23.12.19 № 65, від 24.12.19 № 66, від 24.12.19 № 67 зареєстровані БК «Скайберг Груп» в Єдиному реєстрі податкових накладних, що презюмує здійснення контролюючим органом їх розшифрування та перевірки відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

При цьому, податкова накладна, складена та зареєстрована платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження, про що зазначено у постановах ВС / КАС України від 21 жовтня 2019 року по справі № 814/1564/18, від 09 липня 2020 року по справі № 320/688/19.

Таким чином, судом встановлено неправомірне зменшення позивачу суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з ПДВ) за грудень 2020 р. в розмірі 1 333 333 грн, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2020 в цій частині є неправомірним та підлягає скасуванню.

Поряд із тим, актом перевірки від 15.09.20 № 148/15-32-05-09/34507118 встановлено, що розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 35 від 23.10.19 на суму 72775,78 грн (ПДВ) до податкової накладної № 21 від 23.10.19 (яка була включена до складу податкового кредиту у відповідному періоді) складений постачальником ТОВ «Виробниче підприємство «Дебора-Електро». При цьому ТОВ «Татра-Юг» не було зменшено (відкориговано) суму податкового кредиту на підставі зареєстрованого розрахунку коригування до податкової накладної, в результаті чого в порушення пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 191 ПКУ Товариством завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) в сумі 72776 грн.

Крім того, перевіркою встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого ТОВ «Татра-Юг» завищено податковий кредит в сумі 10713 грн внаслідок подвійного віднесення до складу податкового кредиту на одну і ту ж податкову накладну.

Зокрема, перевіркою відхилень, встановлених системою автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за перевіряємий період встановлено подвійне включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податковим накладним № 10 від 29.11.2019 (ТОВ «ВКФ «Кристал-Л») на суму ПДВ 8582 грн (включена двічі до реєстру отриманих податкових накладних в листопаді 2019 р., до Д5 до податкової декларації та відповідно до податкового кредиту в декларації з ПДВ за листопад 2019 р.), № 360 від 27.01.2020 (ТОВ «АБР Електрик») на суму ПДВ 2130,98 грн (включена двічі до реєстру отриманих податкових накладних в січні 2020 р., до Д5 до податкової декларації та відповідно до податкового кредиту в декларації з ПДВ за січень 2020 р.), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації з ПДВ) за червень 2020 р. в сумі 10713 грн.

Також в ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Татра-Юг» допущено арифметичну помилку при заповненні рядка 17 Податкової декларації з ПДВ за червень 2019 р. № від 16.07.2019, а саме невірно пораховано суму рядків 10.2, 11.1, 14, 16.1 розділу ІІ «Податковий кредит. (1432884 + 554062+ (-13631)+5884, а в декларацій вказано 7587484, що на 135 грн більше.

Отже в порушення п. 4 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» № 21 від 28.01.2016, при заповнення рідка 17 податкової декларації з податку на додану вартість від 16.07.2019 № за червень 2019 р. позивачем допущено арифметичну помилку та невірно заповнено даний рядок, що призвело до завищення податкового кредиту в сумі 135 грн, та відповідно до завищення від`ємного значення з ПДВ (р. 19 декларації з ПДВ) на суму 135 грн.

В судовому засіданні представником ТОВ «Татра-Юг» вищезазначені порушення щодо завищення від`ємного значення з ПДВ на суми 72776 грн, 10713 грн та 135 грн визнані та не заперечувались.

Таким чином, в ході судового розгляду справи підтверджено правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 06.10.2020 в частині зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 83 624 грн (72776+10713+135), у зв`язку із чим в цій частині адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінюючи правомірність дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України пропорційно до задоволеної та відхиленої частин позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Татра-Юг» (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 9; ) до Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ЄДРПОУ ВП44069166), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 06.10.2020 в частині зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 1 333 333 грн (один мільйон триста тридцять три тисячі триста тридцять три гривні).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Татра-Юг» судові витрати в розмірі 20000 грн (двадцять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.09.21.

Суддя І.В. Завальнюк