Справа № 240/10711/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби України, Житомирської митниці ДФС про стягнення середньомісячного заробітку за час висушеного прогулу,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить стягнути з Київської митниці Держмитслужби України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з дня прийняття рішення суду по день поновлення мене на роботі.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 262 КАС України.
05.08.2021 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на адміністративний позов від Київської митниці Держмитслужби України, відповідно до змісту якого зазначено, що на звернення ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС з заявою про поновлення на посаді 02.03.2021, 08.04.2021 Житомирська митниця ДФС звернулась до і Державної фіскальної служби України та 02.04.2021 до Київської митниці Держмитслужби з проханням сприяти у вирішенні питання визначення кандидатури голови комісії з реорганізації Житомирської митниці ДФС відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074 "Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов"язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади». Про що повідомлено заявника. Наказом Державної фіскальної служби України від 12.05.2021 №13-РГ Головою комісії з реорганізації Житомирської митниці ДФС призначено заступника І начальника Київської митниці Держмитслужби Сличка Сергія Васильовича. Житомирською митницею ДФС на виконання рішення суду видано наказ 18.05.2021 № 1-о про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації роботи Житомирської митниці ДФС.
Відповідно до наказів від 19.05.2021 № 2-о та від 25.05.2021 № 4-о ОСОБА_1 виплачено середньо місячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2020 по 19.02.2021 в сумі 75 761 грн.00 коп. На думку відповідача, Житомирською митницею ДФС вжито всі можливі заходи щодо своєчасного виконання рішення суду в повному обсязі.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Наказом Житомирської митниці ДФС від 18.05.2021 № 1-о про виконання рішення суду, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації роботи Житомирської митниці ДФС з 06.08.2020, приступити до виконання обов"язків за посадою начальника відділу організації роботи з 19.05.2021 року.
Відповідно наказу від 19.05.2021 № 2-о та від 25.05.2021 № 4-о ОСОБА_1 виплачено середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2020 по 19.02.2021 в сумі 75 761 грн.00 коп.
Позивач не погодився із датою її поновлення на посаді та звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною другою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Пункт 3 частини першої статті 371 КАС України визначає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Згідно з частиною п`ятою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992 рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (пункт 34).
Таким чином, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.
Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.
Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 825/1281/16.
Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.
Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до статті 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

З матеріалів справи слідує, що наказом Житомирської митниці ДФС від 18.05.2021 № 1-о поновлено позивача на роботі на виконання рішення суду.

Тобто позивача поновлено на посаді начальника відділу організації роботи Житомирської митниці ДФС та лише 19.05.2021 (позивач приступила до виконання обов"язків), тоді як рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 240/14708/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього грошового забезпечення за один місяць допущено до негайного виконання - 19.02.2021.

Таким чином, відповідач допустив затримку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 240/14708/20.

Тому, період з 20.02.2021 (наступний день за датою ухвалення рішення про поновлення позивача на посаді) по 18.05.2021 включно (день, що передував дню виконанню обов"язків на посаді) є періодом за який відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

У відповідності до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Таким чином, середня заробітна плата для цілей, передбачених статтею 236 КЗпП України, повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи.

Для обчислення суми заробітку, що підлягає виплаті працівникові за час вимушеного прогулу, за основу беруться робочі дні.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд враховує середньоденний розмір заробітної плати позивача вказаний у довідці Житомирської митниці ДФС від 17.06.2021 №100/В/06-20-05: середньоденна заробітна плата станом на 06.08.2020 складає 553,00 грн. Період затримки рішення становить 58 днів (з 20.02.2021 по 18.05.2021).

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення складає 32074,00 грн (553 * 58 дні).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановленої затримки виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 240/14708/20,, суд дійшов висновку про стягнення з Київської митниці Держмитслужби України, на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 20.02.2021 по 18.05.2021 включно у розмірі 32074,00 грн.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської митниці Державної митної служби України (бульвар Вацлава Гавела, 8-А,м. Київ 124, 03124, 9), Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ) про стягнення середньомісячного заробітку за час висушеного прогулу, - задовольнити.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 20.02.2021 по 18.05.2021 включно у розмірі 32074 грн (тридцять дві тисячі сімдесят чотири) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 03 вересня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова