Справа № 198/282/21
Суддя: Маренич С. О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 198/282/21
Провадження № 2-а/0198/4/21 06.09.21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши адміністративну позовну заяву Юр`ївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В с т а н о в и в:

Позивач 27.07.2021 року звернувся до суду з позовом про примусове видворення за межі України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , при цьому разом з позовною заявою подавши також і заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду (ас.76-83, 115-121).

Ухвалою суду від 11.08.2021 року позовна заява була залишена без руху, відповідно до вимог статті 123 КАС України, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом, встановленого ст. 122 КАС України та позивачу запропоновано вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду, оскільки підстави зазначенні останнім у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними (ас.194-196).

У встановлений законом строк позивач, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 11.08.2021 року, повторно подав до суду заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду (ас.201-209), в якій, окрім тих підстав, що були зазначені ним у раніше поданій заяві та яким суд дав оцінку, додатково зазначив про те, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» були тимчасово закриті пункти пропуску через державний кордон, що унеможливлювало виконання ОСОБА_1 рішення про примусове повернення.

Ознайомившись з даною заявою приходжу до наступного:

- згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам : 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відтак , поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними ( Постанова КАС/ВС від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19).

Разом з тим, позивачем не обґрунтовано яким чином тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон України могло вплинути на виконання ОСОБА_1 рішення № 3 від 12.03.2020 про примусове повернення з України.

Суд вважає необхідним зауважити, що відповідно до нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України , на які посилається позивач як на підставу пропуску строку звернення до суду, закривались не всі пункти пропуску через державний кордон України та обмежувався перетин кордону для іноземних громадян, які в`їжджають в Україну, а не виїжджають з неї.

Отже, ОСОБА_1 , як громадянка Російської Федерації, жодним чином не була обмежена у праві виїзду за межі України, мала таку можливість щодня та була зобов`язана виконати рішення про примусове повернення з України у строк до 11.04.2020 включно.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно п. 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, у разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (тобто якщо особи не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення), органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення / затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

З позову вбачається, що представники міграційної служби почали вживати заходи з нагляду та контролю за виконанням ОСОБА_1 рішення № 3 від 12.03.2020 року про примусове повернення з України лише з 08.08.2020 року, тобто вже після закінчення тримісячного строку звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення за межі України. Окрім того, позивачем не надано жодних доказів, що уповноважені посадові особи Юр`ївського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не могли виявити відповідачку за місцем проживання в період з 12.04.2020 року по 12.07.2020 року.

Разом з тим, навіть після виявлення в ході перевірки 08.08.2020 року невиконання відповідачкою рішення про примусове повернення та продовження перебування такої в с. Чаплинка Юр`ївського району, Юр`ївським РС не вжито жодних заходів з невідкладного звернення до суду з відповідним позовом.

Суд повторно зауважує, що позов з яким ОСОБА_1 звернулася до суду в жовтні 2020 року ( про визнання протиправною бездіяльності Юр`ївського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо неприйняття та не розгляду її заяви стосовно оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов`язання припинити іноземне громадянство (справа № 160/12529/20), розгляд якого, в тому числі в Третьому апеляційному адміністративному суді тривав до 30.06.2021 року), не стосувався оскарження нею рішення № 3 від 12.03.2020 року про примусове видворення з України, а тому жодним чином не впливав на перебіг процесуальних строків в даній справі.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Таким чином, суд не вбачає поважних причин для поновлення позивачу строків звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та зауважує, що своєчасність подання такого залежала виключно від належного виконання посадовими особами міграційної служби своїх посадових обов`язків.

Доказів існування об`єктивно непереборних, істотних перешкод чи труднощів для подання позову протягом визначеного законодавством тримісячного строку позивачем не надано, а тому строки звернення до суду з даним позовом пропущені позивачем з неповажних причин.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку.

Згідно ч.2 статті 123 КАС України якщо вказані особою підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, те, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду, а вказані в повторній заяві підстави для поновлення такого є неповажними, керуючись ст. ст. 122, 123, 288 КАС України, суддя,

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву Юр`ївського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 06 вересня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич