Справа № 520/11073/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 р. Справа № 520/11073/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Король .Д.О.,

за участі:

представника позивача - Ковальової Л.В.,

третьої особи - ОСОБА_1 , представника третьої особи - Нікіши Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_2 , з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 09.07.2021 року (а.с. 88 - 98), просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 09.06.2021 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700,00 грн., винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стаднік Світланою Олексіївною у виконавчому провадженні № 64677322 за невиконання рішення суду;

- стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на користь ОСОБА_2 у розмірі 10 208,00 грн., з яких судовий збір 908,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу 9 300,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувана постанова від 09.06.2021 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700,00 грн., винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стаднік С.О., є протиправною, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито провадження по справі відповідно до статті 287 КАС України. Запропоновано відповідачу надати відзив на позов в установлений судом строк.

Копія ухвали була надіслана та вручена уповноваженому представнику відповідача 20.07.2021 року, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 106).

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, по даній справі.

Третя особа надала до суду пояснення (а.с. 129 - 131), в яких зазначено наступне. ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні ВП №64677322 щодо виконання виконавчого листа №638/5785/16-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 04.11.2019 року, про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 (зустрічі та спільний відпочинок у встановлений час). Натомість, 18.04.2021 року спілкування ОСОБА_1 з дитиною протягом встановленого рішенням суду часу не відбулось. Посилання позивача на небажання дитини проводити час з батьком не може бути підставою для невиконання рішення суду, оскільки в численних судових рішеннях, зокрема, в постанові Верховного Суду від 12.04.2021 року по справі №638/12278/15-ц, з цього приводу зазначено, що виконання рішення суду щодо зустрічі батька з дитиною не може бути унеможливлене небажанням дитини спілкуватись. Зважаючи на те, що позивач не забезпечив побачення стягувача з дитиною 18.04.2021 року, державним виконавцем правомірно винесено постанову від 09.06.2021 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, з урахуванням уточнень.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до КАС України. Надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, пославшись на доводи, викладені у поясненнях.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, третьої особи та його представника, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.03.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64677322 з примусового виконання виконавчого листа №638/5785/16-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 04.11.2019 року, про визначення наступних способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- першу та третю неділю кожного місяця з 10:00 год. до 14:00 год.;

- спільний відпочинок під час літніх канікул з 01 липня до 14 липня включно за згодою дитини. За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_2 , стягувачем - ОСОБА_1 (а.с .145 - 146).

17.03.2021 року державним виконавцем в рамках ВП №64677322 винесено постанову, якою визначено місцем проведення побачення стягувача з дитиною першу та третю неділю кожного місяця - парк культури та відпочинку ім. М. Горького) біля оглядового колеса (а.с. 148).

Постановою державного виконавця від 09.06.2021 року ВП №64677322 накладено на боржника ОСОБА_2 штраф у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с. 167).

В постанові зазначено, що 18.04.2021 року на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/5785/16-ц відбулося побачення стягувана з дитиною, яке тривало п`ять хвилин, про що державним виконавцем складено відповідний акт. Про час побачення боржник була обізнана, оскільки дні та час спілкування дитини з батьком визначені рішенням суду по справі № 638/5785/16-ц. Державним виконавцем 02.06.2021 року боржнику направлено письмову вимогу повідомити про поважні причини невиконання рішення суду у зазначену дату, яка вручена боржнику 05.06.2021 року. В наданих 08.06.2021 року до відділу поясненнях боржник зазначив, що стягувач (батько) не бажав спілкуватися з дитиною у присутності матері та державного виконавця, не намагався налагодити з донькою контакт, у зв`язку з чим ОСОБА_2 також була проти спілкування батька з донькою. Отже, як зазначив державний виконавець, рішення суду вважається невиконаним, що і стало підставою для накладення на стягувача штрафу.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця від 09.06.2021 року ВП №64677322 про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

Частинами 1-3 статті 64-1 Закону №1404-VIII визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З наведених вище положень Закону №1404-VIII слідує, що підставою для прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути виключно невиконання такого рішення без поважних причин, тоді як боржник мав реальну можливість виконати судове рішення та не зробив цього.

Отже, на час прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу, останнім має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У відповідності до пунктів 1, 2 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року№512/5 (далі - Інструкція №512/5), виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

В силу п. 3 розділу ХІV Інструкції №512/5, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 вересня 2020 року по справі № 824/308/20-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення постанови про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700,00 грн. слугував акт державного виконавця від 18.04.2021 року, який складений за участю стягувача та боржника та підписаний учасниками виконавчого провадження без зауважень. Зі змісту даного акту слідує, що 18 квітня 2021 року ОСОБА_2 з`явилася разом із донькою ОСОБА_3 у вказане місце та час (10:00 год.). Батько ОСОБА_1 з`явився об 10:30 год. Однак донька відмовилася проводити час та спілкуватися з батьком (а.с. 149).

Разом з тим, суд, проаналізувавши зміст акту, доходить висновку, що державним виконавцем не було достатньо перевірені доводи позивача в частині поважності причин не можливості забезпечити спілкування дитини з батьком. Зі змісту самих акту вбачається, що вказані обставини не залежали від волевиявлення позивача.

Вказане свідчить про належне виконання 18 квітня 2021 року ОСОБА_2 рішення суду Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/5785/16-ц у спосіб, встановлений цим рішенням, оскільки остання не чинила перешкод у виконанні цього рішення, а доказів зворотнього до суду не надано.

В свою чергу, не взяття до уваги таких обставин державним виконавцем при накладенні на позивача штрафу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови, винесену всупереч Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, державним виконавцем під час винесення постанови не було об`єктивно оцінено всі обставини, які склалися в ході виконання виконавчого листа №638/5785/16-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 04.11.2019 року, а саме неможливості виконати рішення суду з поважних причин, що призвело до помилкового висновку про необхідність притягнення позивача до відповідальності шляхом накладення штрафу.

Натомість, третя особа ОСОБА_1 та його представник, не вважають рішення суду виконаним, оскільки, на їх думку, небажання дитини проводити час з батьком не може бути підставою для невиконання рішення суду, оскільки в постанові Верховного Суду від 12.04.2021 року по справі №638/12278/15-ц зазначено, що виконання рішення суду щодо зустрічі батька з дитиною не може бути унеможливлене небажанням дитини спілкуватись.

Суд не погоджується з твердженнями третьої особи та його представника з цього приводу, оскільки Верховний Суд в постанові від 08.07.2021 року по справі № 640/11833/19 висловив позицію з цього приводу та зазначив, що не погоджується з тим, що виконання рішення суду не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватися зі стягувачем, оскільки це фактично є примушуванням дитини, що може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі (пункт 44 постанови).

Зважаючи на те, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року №755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 08.07.2021 року по справі №640/11833/19. Аналогічна правова позиція також міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №824/308/20-а.

Доводи третьої особи стосовно того, що ОСОБА_2 зобов`язана забезпечити побачення батька (стягувача) з дитиною, в тому числі і шляхом формування у дитини позитивного сприйняття батька та необхідності спілкування з ним, суд відхиляє з огляду на те, що в постанові від 10 вересня 2020 року по справі № 824/308/20-а Верховний Суд дійшов висновку, що активна участь боржника (матері дитини) у влаштуванні зустрічей батька з дітьми, в тому числі здійснення впливу на волевиявлення дітей, є фактично примушуванням дітей, що може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі (пункт 59 постанови).

Відтак, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а оскаржувана постанова про накладення штрафу - скасуванню.

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.

Щодо клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу 9 300,00 грн., суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Суд звертає увагу, що позивач в уточненій позовній заяві заявив клопотання про стягнення з відповідача 9 300,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яку разом з іншими документами надіслано відповідачу та отримано його представником 20.07.2021 року під підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 88 - 98, 106).

Проте, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом даної справи, відповідач до суду не надавав.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між ОСОБА_2 (Клієнт) та ОСОБА_4 (Виконавець) 12.06.2021 року укладено договір про надання правничої допомоги № 48, предметом якого є: підготовка адміністративного позову щодо оскарження постанови про накладення штрафу від 09.06.2021 року ВП №64677322; представництво інтересів у справі за вказаним позовом (пункт 1.1. Договору) (а.с. 31 - 32, 35).

В матеріалах справи міститься додаток до Договору № 48 від 12.06.2021 року (а.с. 33).

Актом приймання-передавання наданих послуг від 18 червня 2021 року підтверджено, що вартість однієї години послуги адвоката складає 1800,00 грн. Зміст акту свідчить, що Адвокат передав, а Клієнт прийняв наступні послуги: 1) зустріч та усна консультація, ознайомлення з матеріалами справи 0,25 год. (вартість послуги 450,00 грн.); 2) визначення правової позиції, аналізування судової практики з подібних правовідносин 0,25 год. (вартість послуги 450,00 грн.; 3) підготовка позовної заяви 2 год. (вартість послуги 8400,00 грн.). Загальна вартість послуг склала 9 300,00 грн. (а.с. 34).

Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 18.06.2021 року підтверджено сплату позивачем адвокатських послуг у розмірі 9 300,00 грн. (а.с. 36).

Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 134 КАС України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 19.07.2021 року по справі № 910/16803/19, яка враховується судом при вирішенні в рамках даної справи питання щодо відшкодуванню позивачу витрат на оплату послуг адвоката.

Зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та заперечень стосовно неспівмірності заявлених позивачем витрат, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі клопотання позивача про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу 9 300,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 134, 139, 242-246, 271, 272, 287, 297, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під-д, 10 пов.), третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стаднік Світлани Олексіївни від 09.06.2021 року ВП №64677322 про накладення штрафу.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ().

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 9300 (дев`ять тисяч триста) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному ст. 297 КАС України або відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII КАС України.

Суддя Шевченко О.В.