Справа № 420/8359/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8359/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 травня 2021 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за Митною декларацією від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542;

- визнати протиправними дії службових осіб Одеської митниці Держмитслужби щодо прийняття рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2021 від 16.02.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2021 від 16.02.2021 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500080/2021/000003/2 від 05.03.2021 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00022;

- стягнути на користь позивача судові витрати.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.02.2021 року позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку додаткову митну декларацію до попередньої, якій було присвоєно №UА500080/2021/001542. Позивач вказує на те, що відповідач склав картку відмови №UА500080/2021/00020 від 04.03.2021 року о 17 год. 19 хв., в той час, коли лист МД була прийнята 04.02.2021 року о 17 год. 36 хв., тобто через 27 днів. При цьому, постанова про призначення експертизи товару за вказаною МД було прийнято 05.02.2021 року, а направлено експерту лише 09.02.2021 року. Крім того, позивач вважає, що протокол про порушення митних правил зазначений як підстава у картці відмови складено - 02.03.2021 року, а картка відмови - 04.03.2021 року о 17:19 год. Як наслідок, на думку позивача, відповідно до частини першої та пункту 3 частини другої статті 255, частини третьої статті 256 Митного кодексу України відповідач був зобов`язаний протягом 4 робочих годин або завершити митне оформлення митної декларації від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542, або прийняти картку відмови.

У позові зазначено, що 04.02.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» подано попередню митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UА500080/2021/001542 для митного оформлення товару (графа 31 ВМД): «вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті - 22061 кг, країна виробництва СN». Товар задекларовано за кодом УКТЗЕД: «посуд та прибори столові або кухонні, інші речі домашнього вжитку, гігієнічні або туалетні вироби з пластмас: - інші: -- інші».

Як вказує позивач, 16.02.2021 року на запит структурного підрозділу ПМО №3 від 05.02.2021 року, відділом митного оформлення №1 м/п «Чорноморський» Одеської митниці прийнято спірне рішення №КТ-UА-2021, яким код товару змінено на «Білизна постільна, столова, туалетна або кухонна: - інша білизна столова: - із синтетичних або штучних волокон: - з нетканих матеріалів».

На переконання позивача, експерт прийшов до висновку, що зразок не відповідає гр. 31 МД ІМ 40 ДЕ від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542 у частині «...на...целюлозній основі...».

Тобто, на думку позивача, експерт встановив невідповідність матеріалу який слугує основою скатертини (підкладем), що не є визначальним при обранні товарної групи згідно правила 3 (b).

Враховуючи те, що товаром є скатертина, то саме поверхневий її шар визначає основні її властивості, а не основа (підклад).

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про визначення коду товару та з порушенням правила 3 (b).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови №UА500080/2021/00020 позивач зазначає, що у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020 зазначено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «... відповідно до ст.ст.257, 264 МКУ, виявлено порушення митних правил згідно ст.485 МКУ, складено протокол про порушення митних правил від 02.03.2021 року №204/UА500000/2021....».

Таким чином, на думку позивача, єдиною підставою для відмови в митному оформленні став протокол про порушення митних правил, а тому оскаржувана картка відмови не містить належного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування картки відмови №UА500080/2021/00022 від 05.03.2021 року та рішення про коригування митної вартості №UА500080/2021/000003/2 від 05.03.2021 року позивач зазначає, що декларантом були надані відповідачу усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару. Відповідач витребував додаткові документи, навівши підстави їх витребування, що не свідчать про неможливість перевірки числових значень заявленої вартості товару. Одеською митницею не було обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

Копію ухвали від 21 травня 2021 року про відкриття провадження по справі та позов з додатками отримано Одеською митницею Держмитслужби 27 травня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.81).

Одеська митниця Держмитслужби відзив на позовну заяву, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслала. У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 31 серпня 2021 року будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Між товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» та ZHEJIANG ZHUJI IMPORT AND EXPORT CO., LTD було укладено Контракт №0928/20 від 28.09.2020 року щодо поставки товарів, в асортименті і кількості, зазначених в інвойсах (далі - Контракт) (а.с.24-26).

Згідно п.2.1. Контракту, ціна товарів встановлюється в доларах США, зазначається в інвойсі. Вартість тари та упаковки включена у вартість товару.

Відповідно до п.3.1. Контракту, товар поставляється партіями за узгодженим сторонами графіком на умовах базисів поставки товарів відповідно до Інкотермс. Базис поставки на кожну партію окремо вказується в інвойсі.

На підставі вказаного Контракту було здійснено поставку партії товару, а саме, скатертина вінілова, у кількості 1142 упаковок, 22061 кг., загальною вартістю 40151,02 долари США, що підтверджується інвойсом №88048/1 від 29.12.2020 року (а.с.30, 31).

28.01.2021 року позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку попередню митну декларацію, якій було присвоєно №UА500000/2021/902334 на товар: вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з ПВХ, в асортименті - 21483 кг, країна виробництва СN (а.с.33-34).

03.02.2021 року був проведений частковий огляд контейнеру TCNU1019285, у результаті якого було складено Акт №UА500110/2021/000307 де у п.8.3 зазначається, що опис вантажу відповідає заявленим даним у ВМД. Цей акт було підписано відповідальною особою отримувача та старшим державним інспектором ВМО-4 Музика О.М (а.с.38).

04.02.2021 року було проведено фізичний огляд даного контейнеру на підставі чого було складено Акт №68, в якому зафіксовано, що у контейнері знаходиться вантаж «скатертини вінілові», даний акт підписано уповноваженою особою отримувача ОСОБА_1 , та старшим державним інспектором ВМО-1 Богомлинським (а.с.73).

04.02.2021 року позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку додаткову митну декларацію до попередньої, якій було присвоєно №UА500080/2021/001542 на товар: вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті - 22 061 кг., країна виробництва СN (а.с.45-46).

05.02.2021 року було призначено повний огляд контейнеру TCNU1019285, у результаті якого було складено Акт UА500080/2021/001542 де у п.8.3 зазначається, що опис вантажу відповідає заявленим даним у ВМД. У п.8.4. Акту вказано, що «в результаті проведення повного митного огляду з відкриттям до 20% вантажних місць встановлено, що у доглянутих місцях наявній вантаж-скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті, ТМ «ТЕА ТІМЕ» (на маркуванні вказано surface: vinyl, backing: pp Non woven). Проводилось фотографування товарів. Відібрано зразки (проби) товару для проведення дослідження в митній лабораторії». Цей акт було підписано відповідальною особою отримувача та старшим державним інспектором ВМО-4 Музика О.М. (а.с.49).

12.02.2021 року Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби на замовлення Одеської митниці Держмитслужби було складено висновок №-0084, в якому наведені такі висновки: визначений матеріал виготовлення не відповідає даним споживчого маркування щодо складу нетканого матеріалу; зразок не відповідає гр.31 МД ІМ 40 ДЕ від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542 у частині «...на ... целюлозній основі...» (а.с.39-43).

На підставі цього висновку складено Рішення про визначення коду товару від 16.02.2021 року №КТ-UА-2021 року де зазначено, що товар за МД №UА500080/2021/001542 не є таким що відноситься до коду товару (вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана), а відноситься до коду (білизна столова, скатертина в упаковці - готовий виріб з обробленими краями. Являє собою двошаровий матеріал: 1 - шар синтетичного полімеру вінілхлориду, що пластифікований складним ефіром, з мінеральними наповнювачами, 2 - шар текстильного матеріалу (нетканий матеріал), білого кольору (вибілений). Текстильний матеріал з синтетичних полімерів - поліефіру (а.с.44).

У оформленні МД №UА500080/2021/001542 від 04.02.2021 року було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020 від 04.03.2021 року. У вищевказаній картці відмови як причину вказано протокол про порушення митних правил від 02.03.2021 року №204/UА500000/2021 (а.с.50-51, 52-57).

Для випуску товару у вільний обіг 05.03.2021 року декларантом було надіслано засобами електронного зв`язку додаткову декларацію до попередньої митної декларації, якій було присвоєно №UА500080/2021/003342 на товар: - білизна столова, скатертина в упаковці - готовий виріб обробленими краями. Являє собою двошаровий матеріал: 1 - шар синтетичного полімеру вінілхлориду (полівінілхлориду), що пластифікований складним ефіром, з мінеральними наповнювачами, 2 - шар текстильного матеріалу (нетканий матеріал), білого кольору (вибілений). Текстильний матеріал з синтетичних полімерів-поліефіру - 22061 кг., країна виробництва СN (а.с.61-62).

Декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною контракту (перший метод), передбачений статтею 58 Митного кодексу України. Умови поставки (графа 20 МД) - СРТ CHORNOMORSK.

Декларантом надано Одеській митниці Держмитслужби наступні документи: контракт №0928/20 від 28.09.2020 року (а.с.24-26), інвойси №88048 від 28.12.2020 року (а.с.28), №88048/1 від 29.12.2020 року (а.с.30), коносамент MEDUC3706107 від 28.12.2020 року (а.с.27), пакувальний лист №88048/1 від 29.12.2020 року (а.с.31).

Засобами електронного зв`язку митницею направлено електронне повідомлення та запропоновано згідно з ст.53 МКУ протягом 10 календарних днів надати (за наявності додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, прайс, специфікації продавця товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- копію митної декларації країни відправлення (а.с.64, 65).

Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч.6 ст.53 МКУ.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, митному органу було подано лист з зазначенням про неможливість надання додаткових документів.

У відповідь на електронне повідомлення декларанта, митним органом було надіслано повідомлення про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості товару та обґрунтування щодо вибору методу визначення митної вартості (а.с.65).

Проте, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.03.2021 року №UА500080/2021/000003/2 (а.с.67-68).

В 33 графі вказаного Рішення, серед іншого, зазначено, що за результатами візуальної перевірки, передбаченої ст.337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1. у інвойсах та пакувальному листі зазначено різний опис товару, що викликає сумніви щодо достовірності інформації зазначеної у наданих до митного оформлення документах щодо якісних характеристик товару і, як наслідок - щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару. Тобто, згідно поданих документів неможливо однозначно ідентифікувати якісні характеристики товару та з`ясувати відповідність опису заявленому коду згідно УКТЗЕД;

2. вага брутто товару зазначена у коносаменті не відповідає зазначеній у пакувальному листі, що може вплинути на достовірність суми заявленої декларантом митної вартості товару;

3. також слід зазначити, що на подану до митного оформлення на заявлений вантаж ЕМД від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542 було виявлене порушення митних правил за ст.485 МКУ і складено протокол про порушення митних правил 02.03.2021 року №204/UА500000/2021.

Оскільки декларант надіслав електронне повідомлення про неможливість надання необхідних для підтвердження заявленої ним митної вартості додаткових документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п.1 ст.55 МКУ, - митним органом здійснено коригування митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом 1,82 дол. США/кг до 2,63 дол. США/кг (МД UА50011/2021/003880 від 19.02.2021 року, МД UА50070/2021/000193 від 11.01.2021 року).

У оформленні МД №UА500080/2021/003342 від 05.03.2021 року було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00022 (а.с.69-70).

У вищевказаній картці відмови як причину вказано прийняте митницею рішення про коригування митної вартості.

Позивач подав митному органу додаткову МД №UА500080/2021/003365 від 05.03.2021 року, яку прийнято до митного оформлення та товар випущено у вільний обіг (а.с.71-72).

Позивач, вважаючи, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, такими, що прямо суперечать нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року (надалі по тексту МК України) в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за Митною декларацією від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542.

Відповідно до частин першої і другої статті 255 та статті 256 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; 3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; 4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті; 5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»; 6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; 7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

Водночас, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення.

Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач склав картку відмови №UА500080/2021/00020 від 04.03.2021 року о 17 год. 19 хв., в той час, коли лист МД була прийнята 04.02.2021 року о 17 год. 36 хв., тобто через 27 днів.

При цьому, постанова про призначення експертизи товару за вказаною МД було прийнято 05.02.2021 року, а направлено експерту лише 09.02.2021 року.

Крім того, протокол про порушення митних правил зазначений як підстава у картці відмови складено - 02.03.2021 року, а картка відмови - 04.03.2021 року о 17:19 год.

Як наслідок, на переконання суду, відповідно до частини першої та пункту 3 частини другої статті 255, частини третьої статті 256 Митного кодексу України відповідач був зобов`язаний протягом 4 робочих годин або завершити митне оформлення митної декларації від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542, або прийняти картку відмови.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача, що відповідачем вчинена протиправна бездіяльність, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений ст.255 Митного кодексу України, картки відмови №UА500080/2021/00020 від 04.03.2021 року. Жодних обставин, які унеможливили завершити митне оформлення у відповідний час, який визначений законодавством України з урахуванням випадків перевищення цього строку передбачених ч.2 ст.255 МКУ не вбачається.

Щодо позовної вимоги про визнання дій протиправними та визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 04.02.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» подано попередню митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UА500080/2021/001542 для митного оформлення товару (графа 31 ВМД): «вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті - 22061 кг., країна виробництва СN».

Товар задекларовано за кодом УКТЗЕД: «посуд та прибори столові або кухонні, інші речі домашнього вжитку, гігієнічні або туалетні вироби з пластмас: - інші: - інші».

16.02.2021 року на запит структурного підрозділу ПМО №3 від 05.02.2021 року, відділом митного оформлення №1 м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби прийнято спірне рішення №КТ-UА-2021, яким код товару змінено на «Білизна постільна, столова, туалетна або кухонна: - інша білизна столова: - із синтетичних або штучних волокон: - з нетканих матеріалів».

В обґрунтування рішення митний орган зазначив документи якими керувався під час прийняття рішення: Закон України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 року №674-ІХ; УКТЗЕД в редакції товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 19.09.2013 року №584-VІІ; Основні правила інтерпретації класифікації товарів в УКТЗЕД, Пояснення до УКТЗЕД затверджені наказом Держмитслужби України від 14.07.2020 року №256; Висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби Одеського управління експертиз та досліджень від 12.02.2021 року №-0084.

Таким чином, спірним є питання застосування коду УКТЗЕД до даного виду товарів при здійсненні митного оформлення.

Відповідно до частин 1-5 ст.69 МКУ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно ст.67 МКУ Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

При цьому, термін «класифікація товару» міститься в пункті 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за №1085/21397 (далі - Порядок №650), та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Крім того, з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до шостого видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2017 року (Explanatory notes Harmonized commodity description and coding system. Sixth Edition (2017) World Customs Organization, консолідованих Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (Explanatory notes to the Combined Nomenclature of the European Union, Official Journal of the European Union, C 119, Volume 62, 29 March 2019), в яких коди товарів актуалізовані відповідно до Комбінованої номенклатури ЄС 2017 року та змін до Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, які надруковані до 18 червня 2020 року в Офіційному журналі ЄС, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 року №256 (далі - Пояснення).

Текст зазначених пояснень завжди повинен розглядатися в суворій відповідності з текстом описом у групувань ТН, із Правилами інтерпретації, а також із примітками до розділів та груп.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється, зокрема, за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima face) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Ці правила служать комплексним керівництвом для віднесення до певного класифікаційного угруповання. Таких правил шість. Перші чотири регламентують порядок визначення товарної позиції (перші чотири знаки коду) визначають порядок віднесення товару до першої товарної позиції. Застосовуються перші чотири до відповідних під позиції, послідовного, переходячи від Правила 1 до Правила 2 (а), від Правила 2 (а) до правила 2 (b) і так далі. Не можна застосувати Правило 3 (а) не застосувавши послідовно Правила 1, 2 (а), 2 (b). Лише у випадку неможливості застосування попереднього правила при класифікації товару допускається застосування наступного.

Згідно пояснень, до першого правила, то друга частина цього правила говорить про те, що класифікацію слід проводити:

а) відповідно до назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, та

б) якщо в цих назвах чи Примітках не застережене інше, то відповідно до положень Правил 2, 3, 4 і 5, де це прийнятно.

Згідно з Митним тарифом України, який є Додатком до Закону України «Про митний тариф України» №674-ІХ від 04 червня 2020 року:

- до коду УКТЗЕД 3924 90 00 90 (обрано Декларантом) відносяться Посуд та прибори столові або кухонні, інші речі домашнього вжитку, гігієнічні або туалетні вироби з пластмас: - інші: - - інші,

код УКТЗЕД цієї товарної позиції (3924) має назву: Білизна постільна, столова, туалетна або кухонна;

У п. (С) пояснень до товарної позиції 3924 зазначено, що до цієї товарної позиції включаються вироби з пластмас, інші речі домашнього вжитку, такі як, зокрема, скатертини.

Згідно пп.(р) п.2 примітки до групи 39 розділу VII, до цієї групи не включаються товари розділу XI (текстильні матеріали та вироби з них).

До товарних позицій 3916-3925 входять напівфабрикати або спеціальні вироби з полімерних матеріалів і пластмас.

- до коду УКТЗЕД 6302 53 10 00 (обрано відповідачем) відносяться Білизна постільна, столова, туалетна або кухонна: - - із синтетичних або штучних волокон: - - - з нетканих матеріалів,

код УКТЗЕД цієї товарної позиції (6302) має назву: Посуд та прибори столові або кухонні, інші речі домашнього вжитку, гігієнічні або туалетні вироби з пластмас.

У поясненнях до товарної позиції 6302 зазначено, що ці вироби переважно виготовляють з бавовни чи льону, але також іноді з конопель, волокна рами чи з синтетичних або штучних волокон і т.п.; вони переважно придатні для прання. До них, зокрема, відносяться скатертини.

Як зазначалось вище, товаром є скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, тому враховуючи Правило 1, декларантом правильно обрано товарну позицію, саме 3924 оскільки це скатертини не з нетканого або текстильного матеріалу, а виріб з полімерного матеріалу. Вказана скатертина не призначена для прання.

Вказане, також підтверджується Висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби Одеського управління експертиз та досліджень від 12.02.2021 року №-0084 на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення.

Так, експерт встановив, що йому надано на дослідження двошаровий матеріал, структура полотна якого складається з:

1) Шару синтетичного полімеру вінілхлориду (полівінілхлориду), що пластифікований складним ефіром з мінеральними наповнювачами. Відкриті або закриті вічка методами оптичної мікроскопії при збільшенні до 200 включно не виявлено;

2) Шару текстильного матеріалу (нетканий матеріал) білого кольору (вибілений).

Текстильний матеріал зразку з синтетичних полімерів - поліефіру.

Експерт прийшов до висновку, що зразок не відповідає гр. 31 МД ІМ 40 ДЕ від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542 у частині «...на...целюлозній основі...».

Тобто, експерт встановив невідповідність матеріалу який слугує основою скатертини (підкладем), що не є визначальним при обранні товарної групи згідно правила 3 (b).

Так, у поясненнях, до правила 2 (b) зазначено, що класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати (поясненнях до правила 3 (b)).

Враховуючи те, що товаром є скатертина, то саме поверхневий її шар визначає основні її властивості, а не основа (підклад).

Таким чином, суд погоджується з твердження позивача, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про визначення коду товару та з порушенням правила 3 (b).

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з ч.7 ст.69 МКУ рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Також, у пункті 3 розділу І Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 4 розділу III цього Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності, зокрема, відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Згідно п.9 розділу III цього Порядку №650, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі:

- виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації;

- виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Згідно абз.1 п.14 розділу ІІІ цього Порядку №650, рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

У пункті 4 Рішення «Висновок» зазначаються встановлений десятизначний код товару згідно з УКТЗЕД та опис товару відповідно до відомостей, які мають міститись у графах 31 та 33 митної декларації. При цьому у разі відсутності зміни коду товару згідно з УКТЗЕД Рішення не приймається (абз.3 п.14 розділу III цього Порядку №650).

У разі незгоди з Рішенням декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це Рішення відповідно до положень глави 4 Кодексу (п.19 розділу III Порядку №650).

З урахуванням зазначеного, на думку суду, декларантом вірно здійснено класифікацію імпортованого товару саме за кодом 3924 90 00 90, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови №UА500080/2021/00020 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Порядок оформлення картки відмови визначається розділом VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 року за №1360/21672 (далі - Порядок 631).

Згідно з пунктами 7.1, 7.2, 7.5, 7.6 розділу VII «Оформлення картки відмови» Порядку 631, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Як вбачається з матеріалів справи, у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020 зазначено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «... відповідно до ст.ст.257, 264 МКУ, виявлено порушення митних правил згідно ст.485 МКУ, складено протокол про порушення митних правил від 02.03.2021 року №204/UА500000/2021....».

Таким чином, єдиною підставою для відмови в митному оформленні став протокол про порушення митних правил.

Відповідно до п.7.2 Порядку 631, у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття МД, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

В розділі «Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення» Картки відмови зазначено лише: «Подання нової МД з урахуванням Акту митного огляду від 05.02.2021 року №UА500080/2021/001542 та протоколу про порушення митних правил 02.03.2021 року №204/UА500000/2021. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржене у порядку, визначеному главою 4 МКУ».

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача, що оскаржувана картка відмови не містить належного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, відповідач, відмовляючи в митному оформленні з підстав, викладених в картці відмови, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Митним Кодексом України, а тому картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020 від 04.03.2021 року, є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування картки відмови №UА500080/2021/00022 від 05.03.2021 року та рішення про коригування митної вартості №UА500080/2021/000003/2 від 05.03.2021 року суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, містять невідповідності чи є такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 10.06.2020 року у справі №1.380.2019.004752, від 10.08.2019 року у справі №826/12825/15, в яких вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20.03.2018 року по справі №815/4132/17, яким колегія суддів, враховуючи встановлені обставини справи погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що Товариство надало усі, передбачені Митним кодексом України, документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини. Натомість всупереч частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу, а саме - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Як встановлено судом, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 МКУ митний орган дійшов висновку, що у інвойсах та пакувальному листі зазначено різний опис товару, що викликає сумніви щодо достовірності інформації зазначеної у наданих до митного оформлення документах щодо якісних характеристик товару і, як наслідок - щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару, що унеможливлює однозначно ідентифікувати якісні характеристики товару та з`ясувати відповідність опису заявленому коду згідно УКТЗЕД.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надано відповідачу інвойс №88048/1 на товар: скатертина вінілова загальною вартістю 40151,02 дол. США.

Згідно п.1.1 Контракту №0928/20 продавець зобов`язаний поставити, а покупець зобов`язаний оплатити товар, у відповідності до Інвойсів до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

По кожній поставці Покупцю виставляється відповідний Інвойс (п.10.1 Контракту №0928/20).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Пакувальний лист у цьому переліку відсутній.

Комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару.

Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі.

Рахунок-фактура - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

Затвердженої форми рахунку - фактури чи рахунку - проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

Таким чином, суд зазначає, що твердження відповідача є незаконними, оскільки Інвойс не є документом, що визначає якісні характеристики товару, та його розбіжність з документом, який відсутній в переліку ч.2 ст.53 Митного кодексу України та не дає підстав для затребування додаткових документів згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Крім того, розбіжність у характеристиці товару, така як «на основі» або без неї не є визначальною для обрання коду згідно УКТЗЕД.

Також, відповідач посилається на те, що вага брутто товару зазначена у коносаменті не відповідає зазначеній у пакувальному листі, що може вплинути на достовірність суми заявленої декларантом митної вартості товару.

Як зазначалось вище, розбіжність даних у коносаменті з документом, який відсутній в переліку ч.2 ст.53 Митного кодексу України не дає підстав для затребування

додаткових документів згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Крім того, вага брутто у МД відповідає акту зважування. При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 МКУ митний орган також зазначив, що на подану до митного оформлення на заявлений вантаж ЕМД від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542 було виявлене порушення митних правил за ст.485 МКУ і складено протокол про порушення митних правил 02.03.2021 року №204/UА500000/2021.

Проте, виявлені у Протоколі порушення не є підставою для коригування митної вартості.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

У ході розгляду справи відповідач не надав жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Звежинський проти Польщі», заява №34049/96 відповідно до п.71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. A. та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно рішення у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», заява №23620/05, відповідно до п.17 суд повторює, що будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, пп. 69-73, серія А №52).

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ТОВ «ПІНТА СОЛЯРИС» у загальній сумі 9 316 грн. 50 коп., сплачені згідно квитанцій від 19 травня 2021 року на суму 2 506,50 грн., №ПН1473 від 19 травня 2021 року на суму 2 270,00 грн., від 20 травня 2021 року на суму 2 270,00 грн. та №ПН880 від 20 травня 2021 року на суму 2 270,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби.

Рішення суду складено з урахуванням перебування судді у черговій щорічній відпустці.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за Митною декларацією від 04.02.2021 року №UА500080/2021/001542.

Визнати протиправними дії Одеської митниці Держмитслужби щодо прийняття рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2021 від 16.02.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2021 від 16.02.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00020.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500080/2021/000003/2 від 05.03.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2021/00022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» суму сплаченого судового збору в розмірі 9 316 грн. 50 коп. (дев`ять тисяч триста шістнадцять гривень п`ятдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНТА СОЛЯРИС» (вул. Колекторна, буд.3/а, Дарницький район, м. Київ, 02121, ).

Відповідач: Одеська митниця Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, буд.21А, м. Одеса, 65078, ).

Суддя С.О. Cтефанов