Справа № 140/6240/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/6240/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.02.2021 №00, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу по Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 01.07.1985 по 12.08.1998 на посаді водія по вивезенню лісу в Цуманському лісгоспзагу (в подальшому перейменовано на ДП «Цуманське лісове господарство», ) до спеціального стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, призначити з 15.02.2021 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 15.02.2021 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 22.02.2021 №00 відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років та спеціального 12 років 6 місяців передбаченого статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно не зарахував стаж роботи з 01.07.1985 по 12.08.1998 у ДП «Цуманське лісове господарство», () до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Позивач вважає протиправним вказане рішення відповідача, посилаючись на порушення його прав та законних інтересів, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що адміністрація установи, де працювала особа, надає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи, який підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення, що видається на підставі первинних документів. У разі ліквідації підприємства без визнання правонаступника підтвердження періодів пільгової роботи здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які діють при головних (обласних) управліннях Пенсійного фонду України.

Представник відповідача зазначив, що списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено водіїв автомобілів по вивезенню лісу.

Згідно записів трудової книжки позивача ( НОМЕР_1 ) з 01.07.1985 він працював підмінним шофером і слюсарем по третьому розряду, з 25.09.1986 шофером, з 01.04.1988 підмінним шофером та слюсарем.

Вважає, що оскільки для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення позивачем не було надано уточнюючих довідок про період роботи на пільгових умовах, вказаний період не зараховано до пільгового стажу.

Стаж позивача, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає 06 років 07 місяців 11 днів.

Зауважив, що пунктом «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зі змінами визначено вимоги щодо страхового стажу для призначення пенсії, зокрема, на час звернення позивачу необхідно не менше 28 років страхового стажу. По наданих документах страховий стаж позивача становить 26 років 08 місяців 06 днів, тому у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж на дату звернення за призначенням пенсії.

Представник відповідача вважає, що вирішуючи питання включення спірного періоду роботи до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років позивача для призначенні йому пенсії, відповідач діяв в межах норм чинного законодавства та повноважень, що відповідає статті 19 Конституції України. З врахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія), яка створена відповідачем та діє в порядку постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 не може об`єктивно та достовірно встановити стаж роботи з 01.07.1985 по 12.08.1998 на посаді водія по вивезенню лісу в Цуманському лісгоспзагу (в подальшому перейменовано на Державне підприємство «Цуманське лісове господарство» ).

Вказав, що позиція Комісії буде така ж як і позиція відповідача, оскільки вона вже відома і викладена в рішенні №00 від 22.02.2021, тому поясненнями свідків можливе підтвердження його стажу роботи, а не рішення колегіального органу (Комісії у разі звернення), яке має рекомендаційний характер про результат розгляду заяви до Комісії у разі звернення.

Позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та підтвердженими матеріальними доказами, а також з врахуванням викладеного у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що по досягненню 55 років ОСОБА_1 15.02.2021 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 22.02.2021 №00 відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років та спеціального 12 років 6 місяців передбаченого статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.46).

Як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_2 від 07.07.1982 ОСОБА_1 працював з 01.07.1985 по 12.08.1998 підмінним шофером і слюсарем по третьому розряду лісовозної дороги на ДП «Цуманське лісове господарство» (а.с.26).

Відповідно до довідки від 12.02.2020 №04/181-20 на підставі наказу від 31.10.1991 №133 Цуманський лісгоспзаг перейменовано в Цуманське державне лісогосподарське підприємство, а на підставі наказу №46 від 19.04.2005 Цуманське державне лісогосподарське підприємство перейменоване в Державне підприємство «Цуманське лісове господарство» та віднесено до сфери управління Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства (а.с.22)

Довідкою ДП «Цуманське лісове господарство» від 12.02.2020 №04/182-20 підтверджено, що ОСОБА_1 працював на ДП «Цуманське лісове господарство» з 01.07.1985 по 12.08.1998 (а.с.23)

ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно не зарахував стаж роботи з 01.07.1985 по 12.08.1998 на ДП «Цуманське лісове господарство», () до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Позивач, вважаючи зазначене рішення ГУ ПФУ у Волинській області протиправним, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «а» статті 2 Закону передбачено, що за цим Законом призначаються пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із пунктом «в» статті 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у який включено водіїв автомобілів по вивезенню лісу.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії (15.02.2021) досягнув 55 річного віку.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 07.07.1982 (а.с.26), позивач працював на ДП «Цуманське лісове господарство» з 01.07.1985 підмінним шофером і слюсарем по третьому розряду лісовозної дороги (наказ про прийняття на роботу №50-к від 01.07.1985), з 25.09.1986 перевели водієм в Цуманське лісництво, з 01.04.1988 переведений в автоколону підмінним водієм та слюсарем, з 16.10.1995 присвоєно І клас водія, з 12.08.1998 звільнений по статті 38 КЗпП України.

Вказаний період роботи позивача в ДП «Цуманське лісове господарство» також підтверджується довідкою ДП «Цуманське лісове господарство» від 12.02.2020 №04/182-20 (а.с.23).

Пільговий стаж, згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на посаді водія по вивезенню лісу становить більше 12 років 6 місяців, що дає право на призначення пенсії за вислугу років з 15.02.2021 (після досягнення віку 55 років).

Крім того, 07.12.2020 позивач звертався до директора ДП «Цуманське лісове господарство» із заявою, в якій просив видати уточнюючу довідку про особливий характер роботи та умови праці необхідні для призначення пенсії за вислугою років, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992, за період з 01.07.1985 по 12.08.1998 (а.с.29).

Однак, ДП «Цуманське лісове господарство» листом від 09.12.2020 №02/1325-20 повідомило ОСОБА_1 про відмову у видачі зазначеної довідки, оскільки на підприємстві відсутні підтверджуючі документи про те, що позивач працював на роботі з особливим характером та умовами праці необхідними для призначення пенсії за вислугою років.

Більш того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідній роботі, а не правильність записів у трудовій книжці.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018, в якій суд касаційної інстанції вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, посада «водій по вивезенню лісу» наявна в Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочні лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Відповідно із роз`ясненнями Міністерства соціального забезпечення України №25 від 18.11.1992 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками, якщо в такі включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

04.06.2019 Рішенням Конституційного суду України №2-р/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 55 Закону України №1788-ХII «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIІI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIІI.

Положення [...] статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІI зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIІI, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищевказаного Рішення.

Поряд з цим, суд бере до уваги висновки в абзацах другому, четвертому пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 №2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) від 30.09.2010 №20-рп/2010, Конституційний Суд України зазначив, «...що визнання неконституційним Закону №2222 у зв`язку з порушенням процедури його розгляду та ухвалення означає відновлення дії попередньої редакції норм Конституції України, які були змінені, доповнені та виключені Законом №2222. Це забезпечує стабільність конституційного ладу в Україні, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, цілісність, непорушність та безперервність дії Конституції України її верховенство як Основного Закону держави на всій території України».

Отже, оскільки Конституція України є Основним Законом, вказане твердження застосовується до інших законів.

Тому, з 05.06.2019 положення пункту «в» частини 1 статті 55 Закону №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» діють в первісній редакції, а саме право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих па обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Таким чином, при вирішенні питання про призначення пенсії за вислугу років за заявою позивача від 15.02.2021 відповідач мав керуватися первісною редакцією статті 55 Закону №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та положеннями Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-І в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон №2148-VIII), особам, які на день набрання чинності Законом №2148-VIII (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788-XII.

Абзацами першим та другим пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV в редакції Закону №2148-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Разом з тим, факт роботи позивача водієм по вивезенню лісу на ДП «Цуманське лісове господарство» підтверджено належними та допустимими доказами, а саме: довідкою ДП «Цуманське лісове господарство» від 12.02.2020 №04/182-20, копією трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 07.07.1982.

Відповідно до статті 83 Закону, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Таким чином, пенсія позивачу має бути призначена з 15.02.2021.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція у спорі, що розглядається, викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 та від 20.02.2016 по справі №804/14800/14.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах, а тому його позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 08.06.2021.

Рішення ухвалено в перший робочий день після завершення щорічної відпустки головуючого судді.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 лютого 2021 року №00.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 01 липня 1985 року по 12 серпня 1998 року на посаді водія по вивезенню лісу в Цуманському лісгоспзагу (в подальшому перейменовано на ДП «Цуманське лісове господарство», ) до спеціального стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 з 15 лютого 2021 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук