Справа № 200/9743/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. Справа№200/9743/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити перерахунок пенсії, -

У С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити перерахунок пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

В органах прокуратури України позивач працював з 03 серпня 1981 року по 10 січня 2002 року. Після звільнення з посади заступника прокурора Петровського району м. Донецька прокуратури Донецької області за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, з 23 січня 2002 року перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі міста Донецька і отримував пенсію за вислугою років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-Х11 від 05.11.1991 року (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення пенсії), виходячи із максимального розміру 90% від чинної на той час заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, з 01.06.2015 року протиправно, в розмірі 80%.

У зв`язку з проведенням АТО у вересні 2014 року позивач виїхав до Жовтневого району м. Маріуполя Донецької області та перебуває на обліку по теперішній час в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Маріуполі Донецької області.

Згідно наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2017 року N 499 Лівобережне та Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, реорганізується шляхом злиття, внаслідок чого утворюється Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 09.10.2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», наказу Пенсійного фонду України від 02.11.2020 № 115 «Про заходи у зв`язку з реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України», наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2020 № 1663 «Про заходи у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Фонду області», ухвалене рішення про припинення юридичної особи Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ від 09.10.2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком до Постанови.

Згідно із додатком до вказаної постанови КМУ від 09.10.2020 року № 925, до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, приєднано, зокрема, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, юридична особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фону України Донецької області, , місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27- А, - з 11 листопада 2020 року, перебуває в стані припинення, про що внесений відповідний запис за № 002015352.

На підставі викладеного Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є правонаступником майнових прав та обов`язків Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у відповідних сферах діяльності, у зв`язку із реорганізацією останнього шляхом приєднання.

Відповідно до Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 « Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, позивачу було надано довідку Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021року № 21-85-72 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, за відповідною посадою заступника прокурора Петровського району м. Донецька (прирівняною - заступник керівника міської прокуратури ), яка складає 41280 грн.16 коп.

27 травня 2021 року він звернувся на прийом до Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя ( звернення № 4848 ) за перерахунком пенсії за спецзаконами.

Ним були надані всі документи, необхідні для перерахунку пенсії, а також довідка Донецької обласної прокуратури № 21-85-72 від 03.02.2021р. про заробітну плату. Зауважень до нього по документам не було.

У встановлений законом термін відповіді він не отримав.

11.06.2021р. йому була перерахована пенсія 6349,42грн. - без перерахування, він на Веб-порталі ПФУ у розділі «мої звернення» прочитав, що 31.05.2021р. в перерахунку пенсії відмовлено і йому дана відповідь, яку він досі не отримав, мотивація відмови в перерахунку пенсії не була доведена.

14.06.21р. на ВЕБ-порталі він звернувся зі скаргою до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області ( № ВЕБ-05001-Ф-С-21-053434 ) на незаконну відмову в перерахунку пенсії.

На вказане звернення йому надійшла відповідь №7153-6330/Г-15/8-0500/21 від 13.07.2021 року в якій Головне Управління ПФУ в Донецькій області таким чином обґрунтувало свою відмову: «Постанова Кабінету Міністрів від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені відповідно Закону № 1697, а після 13.12.2019 року, відповідні нормативно - правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймались.»

Вважає, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії є неправомірним, порушує його соціальні права щодо пенсійного забезпечення і незаконного звуження передбачених конституційних гарантій.

Просить суд:

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладеного в листі № 7153-6330/Г-15/8-0500/21 від 13.07.2021 року про відмову мені у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури згідно заяви №4848 від 27 травня 2021 року та довідки № 21-85-72 від 03.02.202l року, про розмір заробітної плати ( грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Донецькою обласною прокуратурою.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.06.2020 року по 01.04.2021року, перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України « Про прокуратуру від 14.10.20l4 року №1697- VII, та ст.51 Закону України « Про прокуратуру » від 05.1.1991 № 1789-Х11( в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, чинній на час призначення пенсії) з розрахунку від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021 року № 21-85-72 про заробітну плату, та здійснити відповідні виплати, з виплатою різниці між фактично отриманою сумою пенсії.

23 серпня 2021року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІ, прийнятого Другим сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019 (далі - Рішення від 13.12.2019 № 7- р(ІІ)/2019), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

27.05.2021 року позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати за посадою заступника прокурора Петровського району м. Донецька. Для перерахунку пенсії позивачем було надано Довідку Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021 року №21-85-72. Рішенням від 13.07.2021 за вихідним номером №7153-6330/Г-15/8-0500/21 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років із застосуванням норм ч. 2, ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідач також посилається на лист Міністерства Соціальної політики України від 21.02.2020 року №2690/0/2-20/54, яким погоджено порядок дій при перерахунку пенсії працівникам органів прокуратури відповідно до рішення №7-р(ІІ)/2019, запропонований листом Офісу Генеральної прокуратури від 18.02.2020 року №21-698вх20.

Листом також затверджено форми Довідок про складові заробітної плати, які враховуються для перерахунку пенсії.

Розділом першим Листа від 18.02.2020 року визначено порядок перерахунку пенсії за вислугу років у разі прийняття нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Згідно до першого Розділу Листа, перерахунок пенсії в таких випадках проводиться за зверненнями пенсіонерів (не залежно від факту їх роботи) на підставі Довідок органів прокуратури.

Щодо вимоги позивача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на дату призначення пенсії) відповідач зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-УІ) передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, у тому числі, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна правова позиція на користь управління була викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2020 року №554/10510/16-а, від 5 липня 2018 року № 462/2937/16-а, від 17.01.2019 року №163/713/17, від 22.01.2019 року №344/13585/16-а, від 15.05.2019 року №554/4191/17, Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/198/21.

На цих підставах в позові просить відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України відповідно до паспорту серія НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РВ у м. Маріуполі ГУДМС в Донецькій області 03 липня 2015 року. РНОКПП № НОМЕР_2 (а.с.23-26).

Відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є юридичною особою та в даному випадку суб`єктом владних повноважень.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 є пенсіонером за вислугою років (а.с.11-13).

Згідно з довідкою від 03.04.2019 року № 1411-/52403 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 (а.с.27).

Відповідно до даних трудової книжки позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури на різних посадах з 03.08.1981 року по 10.01.2002 року (а.с.30-37).

Згідно з Довідкою від 03.02.2021 року №21-85-72, виданою Донецькою обласною прокуратурою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії виданої ОСОБА_1 за посадою заступника прокурора Петровського району м.Донецька складає 41280,16 грн. (а.с.27).

27 травня 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою №4848 до Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя за перерахунком пенсії за (а.с.14-15)

Ним були надані всі документи, необхідні для перерахунку пенсії, а також довідка Донецької обласної прокуратури № 21-85-72 від 03.02.2021р. про заробітну плату. Зауважень до нього по документам не було (а.с.16-18).

11.06.2021 року йому була перерахована пенсія 6349,42грн. - без перерахування, він на Веб-порталі ПФУ у розділі «мої звернення» ознайомився, що 31.05.2021р. в перерахунку пенсії відмовлено і йому дана відповідь, яку він досі не отримав, мотивація відмови в перерахунку пенсії не була доведена.

31 травня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеської області був прийнятий проект рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з висновком про те, що прокурорським працівникам не підвищувалося грошове забезпечення після 13.12.2019 року, і таким чином заявнику необхідно відмовити в перерахунку пенсії до надання необхідних документів (довідку про заробітну плату станом на дату після 13.12.2019 року).

14.06.21р. на ВЕБ-порталі позивач звернувся зі скаргою до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області ( № ВЕБ-05001-Ф-С-21-053434 ) на незаконну відмову в перерахунку пенсії (а.с.28-29).

На вказане звернення позивачу надійшла відповідь №7153-6330/Г-15/8-0500/21 від 13.07.2021 року в якій Головне Управління ПФУ в Донецькій області таким чином обґрунтувало свою відмову: «Постанова Кабінету Міністрів від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені відповідно Закону № 1697, а після 13.12.2019 року, відповідні нормативно - правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймались.» (а.с.19-20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ).

Згідно із частинами 1,3 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги відповідної кількості років. Зокрема з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому

числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не

менше 11 років;

Частиною тринадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частині вісімнадцятої ст.50-1 Закону № 1789 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах тринадцять та вісімнадцять статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

14.10.2014 було прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015.

Згідно із частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ (далі - Закон № 76-VІІІ, набрав чинності 01.01.2015) до частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ та до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ внесено зміни, зокрема, вказані частини викладено у однакових редакціях: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону № 1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Окрім цього, 11.10.2017 року набрав чинності Закон № 2148-VІІІ, яким викладено у новій редакції, зокрема, пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого у разі якщо особі призначено пенсію, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., № 1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р.,

№ 1789-XII, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. Отже, частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р., № 1789-XII є нечинними.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте на сьогодні бракує затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури. Разом з цим,

наведені зміни законодавства не позбавляють прокурорсько-слідчих працівників права на перерахунок пенсії, який був гарантований ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789- XII при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Частиною першою ст. 46 Основного Закону України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою та третьої статті 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 23.01.2002 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ із розрахунку 90% складових заробітної плати.

Як вже зазначалось судом вище, на момент призначення позивачу пенсії, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах тринадцять та вісімнадцять статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, а також те, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини третьої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований статтею 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Пенсія як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14 (04.11.1950), Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Згідно із пунктами 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch v. TheUnitedKingdom № 44277/98).

Відповідно до правових позицій Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011, громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що не проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі та у порядку, визначеному у законі, чинному на момент призначення йому пенсії, є втручанням у його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Тобто, рішенням Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у рішенні про відмову в перерахунку пенсії на відсутність нормативно - правового акту яким підвищено грошове забезпечення працівників прокуратури.

Отже, відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивача від 27.05.2021 року, документів пенсійної справи, довідки від 03.02.2021 року №21-85-72, виданою Донецькою обласною прокуратурою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії виданої ОСОБА_1 та у відповідності до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з урахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 року.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладеного в листі № 7153-6330/Г-15/8-0500/21 від 13.07.2021 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури згідно заяви №4848 від 27 травня 2021 року та довідки № 21-85-72 від 03.02.202l року, про розмір заробітної плати ( грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Донецькою обласною прокуратурою.

Суд визнає дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури згідно заяви №4848 від 27 травня 2021 року, відповідно до довідки № 21-85-72 від 03.02.202l року, про розмір заробітної плати ( грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Донецькою обласною прокуратурою, протиправними.

Дії відповідача слід розуміти як результат отримання ним проекту рішення від 31 травня 2021 року прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеської області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з висновком про те, що прокурорським працівникам не підвищувалося грошове забезпечення після 13.12.2019 року, і таким чином заявнику необхідно відмовити в перерахунку пенсії до надання необхідних документів (довідку про заробітну плату станом на дату після 13.12.2019 року).

Суд не дає оцінку проекту рішення від 31 травня 2021 року прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеської області тому що цей документ не несе і не може нести ніяких негативних наслідків для позивача, так як це тільки проект рішення.

Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягає перерахунку пенсії та виплати без обмеження її граничного розміру, суд зазначає що ОСОБА_1 призначена пенсія з січня 2002 року виходячи з розрахунку 90% заробітної плати, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Отже, наявні підстави для визначення вказаного відсотку для перерахунку пенсії.

Щодо зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.06.2020 року по 01.04.2021 року, перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України « Про прокуратуру від 14.10.20l4 року №1697- VII, та ст.51 Закону України « Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-Х11( в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, чинній на час призначення пенсії) з розрахунку від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, згідно довідки Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021 року № 21-85-72 про заробітну плату, та здійснити відповідні виплати, з виплатою різниці між фактично отриманою сумою пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідач розуміє частину позовної вимоги щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.51 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-Х11( в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, чинній на час призначення пенсії) з розрахунку від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, як таку що претендує на перерахунок пенсії без обмеження її граничного розміру та вказує, що статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-УІ) передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, у тому числі, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

На цих підставах в цієї частині позову просить відмовити.

Суд розуміє частину позовної вимоги, щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.51 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-Х11( в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, чинній на час призначення пенсії) з розрахунку від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, як таку що вимагає здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу за вислугу років в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідно до довідки № 21-85-72 від 03.02.202l року.

Суд звертає увагу на те, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків та дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та сформулювати позовну вимогу як зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області провести з 01.06.2020 року по 01.04.2021 року, перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.20l4 року №1697- VII ОСОБА_1 в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021 року № 21-85-72 про заробітну плату та здійснити відповідні виплати, з виплатою різниці між фактично отриманою сумою пенсії,

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип юридичної визначеності в свою чергу, є складовій принципу верховенства права.

Тому, правомірні очікування позивача на те, що орган державної влади буде діяти тільки на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, не здійснилися.

І таким чином, його право було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією № 59704 від 02.08.2021 року позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень (а.с.38).

Саме ця сума судового збору підлягає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити перерахунок пенсії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладеного в листі № 7153-6330/Г-15/8-0500/21 від 13.07.2021 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури згідно заяви №4848 від 27 травня 2021 року та довідки № 21-85-72 від 03.02.202l року, про розмір заробітної плати ( грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Донецькою обласною прокуратурою.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області провести з 01.06.2020 року по 01.04.2021 року, перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України « Про прокуратуру від 14.10.20l4 року №1697- VII ОСОБА_1 в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Донецької обласної прокуратури від 03.02.2021 року № 21-85-72 про заробітну плату та здійснити відповідні виплати, з виплатою різниці між фактично отриманою сумою пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл..Соборна, 3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В повному обсязі рішення складене та підписано суддею головуючим 06 вересня 2021 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков