Справа № 380/4156/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4156/21 пров. № А/857/13072/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Кравців О.Р.,

час ухвалення судового рішення 12 год 31 хв,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 31 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» (далі ТОВ «Регно Італія УА») звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці Держмитслужби (далі Митниця) щодо ненадання у визначений законом строк висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого до бюджету акцизного податку (далі Акциз) у сумі 10 506 475,98 грн та податку на додану вартість (далі ПДВ) у сумі 2 101 295,17 грн;

- зобов`язати Митницю підготувати висновок про повернення йому надмірно сплаченого до бюджету Акцизу у сумі 10 506 475,98 грн та ПДВ у сумі 2101295,17 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (далі ГУ ДКС).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 380/4156/21 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не заперечує проти обов`язку повернути позивачу надміру сплачені грошові зобов`язання, однак заперечує можливість підтвердити розмір таких зобов`язань, визначених позивачем у відповідній заяві. Свого розрахунку відповідних зобов`язань відповідач не надав.

При цьому суд дійшов висновку, що заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань ТОВ «Регно Італія УА» подало з дотриманням вимог пункту 3 розділу III Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 643 від 18 липня 2017 року і у Митниці не було законних підстав для відмови у її задоволенні.

У апеляційній скарзі Митниця просила скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ТОВ «Регно Італія УА» відмовити.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що 11 серпня 2020 року до Митниці надійшла заява ТОВ «Регно Італія УА» від 05 серпня 2020 року вих.№20-001/20 про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань (Акциз 10 506 475,98 грн, ПДВ 2 101 295,17 грн) з додатками.

Листом від 01 вересня 2020 року за №7.7.-08-1/7.7-10/28/6175 Митниця повідомила позивача, що у порушення вимог Порядку №643 його заява не містить обґрунтування розрахунку заявленої до повернення суми коштів, а також до заяви не додано документів, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів.

05 жовтня 2020 року до Митниці надійшла заява ТОВ «Регно Італія УА» від 28 вересня 2020 року №30-001/20 з додатками, яка містила вимогу повторного розгляду і задовольнити його заяву від 05 серпня 2020 року.

Листом від 05 листопада 2020 року №7.7.-08-2/7.7-10/28/7364 Митниця повідомила позивача, що в порушення приписів Порядку №643 до заяви не додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів.

Наполягає на тому, що позивач до заяви не додав документів, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів. Ні рішення судів, ні платіжні доручення, ні копії митних декларацій, які були додані до заяви, жодним чином не підтверджують зазначену в заяві суму (10 506 475,98 грн - Акциз та 2 101 295,17 грн ПДВ).

Представник Митниці у ході апеляційного розгляду у режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ТОВ «Регно Італія УА» відмовити.

Представник ТОВ «Регно Італія УА» у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість вимог апелянта доводами, аналогічними до викладених у оскаржуваному рішенні. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, між ТОВ «Регно Італія УА» та TOSO S.p.A. було укладено договори поставки (контракти) №15-11/18 Pivdennyi, №05-12/18 Pumb, №02-07/18, №14-05/19 Alfa щодо постачання алкогольної та/або безалкогольної продукції на митну територію України.

Позивачем відповідно до митної декларації МД-2 UA 305020/2019 від 20 вересня 2019 року було імпортовано ігристі ароматизовані напої на основі вина, ароматизований винний напій ігристий Fiorelli Fragolino Bianco у скляних пляшках місткістю 0,75 л. з вмістом спирту етилового не більше 8,5 % об. у кількості 296856 шт.

20 вересня 2020 року Митницею було сформовано аналогічні за змістом картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 305020/2019/00002, №UA305020/2019/00002, №UA305020/2019/00004, №UA305020/2019/00006, №UA305020/2019/00008, №UA305020/2019/00010, №UA305020/2019/00012, №UA305020/2019/00014, №UA305020/2019/00016, №UA305020/2019/00018, №UA305020/2019/00020, №UA305020/2019/00022, №UA305030/2019/00001, №UA305030/2019/00003, які були оскаржені ТОВ «Регно Італія УА» у судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №380/671/20, залишеним без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року та Верховного Суду від 10 лютого 2021 року оскаржувані картки відмови визнано протиправними та скасовано.

05 серпня 2020 року ТОВ «Регно Італія УА» звернулось до Митниці із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, у якій просило повернути надмірно сплачений Акциз у сумі 10 506 475,98 грн та ПДВ у сумі 2101295,17 грн.

До заяви позивачем було додано копії митних декларацій, платіжних доручень, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №380/671/20.

Листом від 11 вересня 2020 року Митниця відмовила у задоволенні вказаної заяви, оскільки така заява не містить обґрунтованого розрахунку заявленої до повернення суми коштів та до неї не додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів.

28 вересня 2020 року ТОВ «Регно Італія УА» повторно звернулось до Митниці із заявою аналогічного змісту.

Листом від 05 листопада 2020 року Митниця повторно повідомила, що підстав для задоволення вказаної заяви немає, оскільки до такої заяви не додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів.

ТОВ «Регно Італія УА» не погодилося із такими діями Митниці та звернулося за захистом своїх прав до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1 Митного кодексу України (далі МК) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами частини 1 статті 301 МК передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (частина 3 статті 301 МК).

Згідно із частиною 4 статті 301 МК якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

За правилами пунктів 43.4 - 43.6 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Приписами пункту 5 розділу IV Порядку обліку та перерахування до державного бюджету митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2017 року №898, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 листопада 2017 року за № 1429/31297, повернення підприємствам та громадянам коштів авансових платежів (передоплати) та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844.

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 643 від 18 липня 2017 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844 (далі Порядок № 643), визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені регламентовано приписами Розділу III Порядку №643.

Згідно із пунктом 1 Розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

За правилами пункту 3 розділу III Порядку №643 у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

4) напрям перерахування суми коштів:

на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби;

на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до пункту 4 Розділу III Порядку № 643 після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу.

Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом.

Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Згідно із пунктом 6 Розділу III Порядку № 643 якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Приписами пункту 7 Розділу III Порядку № 643 встановлено, що сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із оцінкою суду першої інстанції заяв ТОВ «Регно Італія УА» від 05 серпня 2020 року та від 28 вересня 2020 року, адресованих Митниці, про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з додатками, у яких товариство просило повернути надмірно сплачений Акциз у сумі 10 506 475,98 грн та ПДВ у сумі 2 101 295,17 грн та вважає її такими, що відповідають вимогам пункту 3 розділу III Порядку №643.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що приписами Порядку № 643 не передбачено долучення до заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань обґрунтованого розрахунку заявленої до повернення суми коштів.

Разом із тим, відповідачем не спростовано правильність проведеного позивачем розрахунку, відповідно до якого товариством було надмірно сплачено Акциз у сумі 10 506 475,98 грн та ПДВ у сумі 2 101 295,17 грн.

Окрім того, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що документами, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів є саме відповідні платіжні доручення, долучення яких позивачем до відповідної заяви визнається відповідачем, а митні декларації містять відомості лише щодо розміру задекларованих митних платежів, які мають бути сплачені.

Відтак, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для відмови у задоволенні заяв ТОВ «Регно Італія УА» від 05 серпня 2020 року та від 28 вересня 2020 року та скласти висновок про повернення надміру сплачених митних платежів.

Водночас апеляційний суд підкреслює, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

При вирішенні цього спору необхідно застосувати рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05), яким було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки державні органи обрали тлумачення національного законодавства, менш сприятливе для платників податку, що призвело до накладення на заявника зобов`язання зі сплати податку.

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 380/4156/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 03 вересня 2021 року.