Справа № 591/6375/21
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6375/21
Провадження № 2-а/591/168/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Синецької І.О.,

перекладача Курашвілі О.О.,

представника позивача Кирилкіної А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Нігерії ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

в с т а н о в и в :

02 вересня 2021 року Управління Державної міграційної служби України в Сумській області звернулося до суду з указаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Нігерії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення задоволено. Примусово видворено громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України. Затримано громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

За рішенням Управління ДМС України в Сумській області від 09 березня 2021 року відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що розташований: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Чернігівського ПТПІ від 19 серпня 2021 року за № 7477.5/332-21 відповідач 18 серпня 2021 був переведений до Миколаївського ПТПІ.

Як зазначив позивач, граничний термін (6 місяців) перебування відповідача в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні спливає 09 вересня 2021 року.

Позивач вказує, що Управлінням ДМС України в Сумській області вживались заходи для забезпечення видворення відповідача (придбання авіаквитку з аеропорту «Бориспіль» сполученням «Київ-Лагос») шляхом направлення відповідних заходів. Проте відповідь про забезпечення даного іноземного громадянина авіаційним транспортом з аеропорту «Бориспіль» за рахунок коштів державного бюджету не надійшла. Крім того, відповідач неодноразово відмовлявся від придбання авіаквитків та заявляв про небажання повертатися до країни походження Нігерії.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд продовжити строк затримання громадянину Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , строком на шість місяців, починаючи з 09 вересня 2021 року до 09 березня 2022 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за обов`язкової участі сторін з призначенням судового засідання в режимі відеоконференції.

02 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03 вересня 2021 року за клопотанням відповідача для звернення за правничою допомогою.

03 вересня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Самолюка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що відповідач ідентифікований оригіналом паспорта громадянина Нігерії для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , проте позивач вказує на те, що не зміг видворити відповідача протягом шести місяців його затримання через відсутність відповідей на запити про забезпечення відповідача авіаційним транспортом за рахунок державного бюджету. Водночас, така підстава продовження строку затримання відповідача не ґрунтується на законі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов у повному обсязі. Відповідач заперечував проти позову.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2019 року у справі № 591/2933/19 відмовлено в задоволенні позову Управління Державної міграційної служби України в Сумській до громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення (а.с. 6-9).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2019 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Нігерії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення задоволено. Примусово видворено громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України. Затримано громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення примусового видворення строком на шість місяців (а.с. 10-14).

Згідно відомостей, які містяться в копії паспорта, громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , є уродженцем м. Ілорін, Нігерія (а.с. 15).

Рішенням Управління ДМС у Сумській області від 09 березня 2021 року відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що розташований: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно акта приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 09 березня 2021 року відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (а.с. 17).

Відповідно до листа Чернігівського ПТПІ від 19 серпня 2021 року за № 7477.5/332-21 відповідач 18 серпня 2021 року був переведений до Миколаївського ПТПІ (а.с. 31).

Позивач зазначає, що з метою забезпечення видворення відповідача УДМС України в Сумській області вживались заходи щодо виділення коштів на придбання авіаквитка для повернення до країни громадянської належності, у тому числі, шляхом звернення до Посольства Республіки Нігерія в України, однак відповіді не надходило (а.с. 19-21, 27, 30).

Крім того, відповідачу було запропоновано придбати авіаквитки до Республіки Нігерія за власні кошти, однак після співбесіди з працівниками Чернігівського ПТПІ громадянин Республіки Нігерія ОСОБА_1 відмовився від придбання квитків (а.с. 22, 24-25, 29).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773-VI).

Частиною 4 ст. 30 Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Відповідно до ч. 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилитиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно частин 11, 12 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Таким чином, законодавством визначено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 28 серпня 2019 року у справі №743/1263/17, від 17 січня 2019 року у справі №743/1240/17, від 21 січня 2021 року у справі №743/1046/20.

Як встановлено матеріалами справи, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області звернулося до суду з вказаним позовом у зв`язку із закінченням строку затримання громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_1 .

Підставою для продовження строку затримання громадянина Нігерії ОСОБА_1 , на думку позивача, є наявність матеріальних труднощів для придбання авіаквитка, а також, відмова відповідача від придбання авіаквитків за власні кошти.

Однак, суд зазначає, що продовження строку затримання іноземця відбувається виключно за наявності умов, передбачених частиною 13 статті 289 КАС України, які можливі лише у випадку, коли особу іноземця не ідентифіковано.

Матеріали справи свідчать, що особу ОСОБА_1 було ідентифіковано, на підставі паспорта громадянина Нігерії серії НОМЕР_1 .

Посилання позивача на відсутність коштів на придбання авіаквитка до Республіки Нігерія суд вважає необґрунтованими, оскільки, вказана обставина не відноситься до умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, передбачених ч. 13 ст. 289 КАС України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для продовження строку затримання відповідача.

Крім того, доводи позивача про відмову відповідача в придбанні авіаквитків за власний кошт суд не приймає до уваги, оскільки саме Держава взяла на себе зобов`язання щодо примусового видворення особи за межі України, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2019 року про це набрала законної сили, а тому виконання рішення у розумні строки є обов`язковим.

Тобто, в даному випадку, має місце порушення процедури видворення громадянина Нігерії ОСОБА_1 , а відсутність коштів на проведення такої процедури не може вважатись правомірним.

Суд зазначає, що продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, не відповідає ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави.

У відповідності до положень ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пп. f п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно з п.113 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Чахал проти Великобританії" заява № 22414/93, будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п.1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виправдано, тільки поки розглядається питання про висилку. Якщо ця процедура не здійснюється з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до статті 5 п.1 (f).

Слід зазначити також, що відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Разом з тим, у п. 103 Рішенні Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року "Справа "Анатолій Руденко проти України", стало остаточним 17 липня 2014 року (№50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. для застосування цих принципів у контексті підпункту "e" пункту 1 статті 5 Конвенції рішення у справах "Вітольд Літва проти Польщі", заява N26629/95, п. 78, ЄСПЛ 2000-III, та "Станєв проти Болгарії" [ВП], заява N 36760/06, п. 143, ЄСПЛ 2012).

Таким чином, чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 241-246, 289 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Нігерії ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області місцезнаходження: м. Суми вул. Герасима Кондратьєва, 27, .

Відповідач: громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя А.С. Северинова