Справа № 540/2407/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2407/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Голопристанської міської ради Херсонської області до Скадовської районної ради Херсонської області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Голопристанська міська рада Херсонської області (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до Скадовської районної ради Херсонської області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення районної ради від 29.04.2021р. №137 «Про намір передати в оренду нерухоме майно (адміністративна будівля) спільної власності територіальних громад міст, селищ, сіл Скадовського району, що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, буд.41», а також визнати протиправним і скасувати рішення районної ради від 29.04.2021р. №130 «Про затвердження Переліку першого типу об`єктів оренди спільної власності територіальних громад міст, селищ, сіл Скадовського району» - в частині майна, яке розташоване на території Голопристанської міської територіальної громади.

Протиправність оскаржених рішень мотивує порушенням Скадовською районною радою вимог пункту 14 частини 6 статті 55, частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що виразилось у неопублікуванні відповідачем проектів цих рішень, а також вимог абзацу 4 пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки відповідач розпорядився нерухомим майном, яке зобов`язаний був передати у комунальну власність Голопристанської міської територіальної громади як таке, яке знаходиться на її території.

Наведене, на думку позивача, порушує права та інтереси Голопристанської міської ради, оскільки у разі виконання оскаржених рішень нерухоме майно може бути до 01 липня 2021 року або взагалі не передано до комунальної власності Голопристанської міської територіальної громади, або передано зі значними обтяженнями, пов`язаними з відносинами оренди, необхідністю додаткових витрат, проведенням ремонту, розірванням (пролонгацією) укладених договорів оренди тощо. Крім того, відповідач фактично уже не заінтересований у належному і ефективному використанні майна. Також є дуже сумнівною необхідність оренди майна сторонніми особами саме перед його передачею до комунальної власності Голопристанської міської територіальної громади, яка має можливість самостійно і ефективно використати нерухоме майно.

Ухвалою від 31.05.2021р. відмовлено Голопристанській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою від 04.06.2021р. відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Відповідачем 24.06.2021р. подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що положенням абзацу 4 пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» кореспондують також приписи пункту 39 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України і обидві ці правові норми передбачають передачу об`єктів спільної власності територіальних громад району відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України. У той же час, за розмежуванням видатків з 01 січня 2021 року з бюджетів районів не можуть здійснюватись видатки на освіту, культуру, фізичну культуру і спорт, державні культурно-освітні та театрально-видовищні програми та інше. Такі видатки повинні плануватись і здійснюватись з бюджетів відповідних територіальних громад. Натомість на державному рівні передбачено, що районні ради, які набули майно у встановленому законодавством порядку, зобов`язані передати лише ті об`єкти (установи), які забезпечують певні конституційні гарантії громадян та залишають у спільній власності територіальних громад інші об`єкти, по відношенню до яких можуть виконувати усі дії власника майна.

Також вказує, що відповідачем було дотримано процедуру прийняття оскаржених рішень, позаяк вони прийняті на пленарному засіданні ради більшістю голосів від її загального складу шляхом відкритого поіменного голосування.

Перебування нерухомого майна, на яке позивачем фактично заявлені майнові права, у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Скадовського району Голопристанською міською радою не заперечується і не оскаржується, а відтак на думку відповідача не потребує доведення. Тому відповідач вважає, що Скадовська районна рада на момент прийняття оспорюваних рішень була наділена правом вирішення питань щодо визначення та затвердження переліків нерухомого майна, право на яке може бути передано в оренду та щодо передачі в оренду такого майна і при прийнятті оскаржуваних рішень діяла в межах компетенції та у спосіб, визначений законодавством.

Стосовно порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Регламенту Скадовської районної ради Херсонської області відповідач зазначає, що до інформації, яка підлягає оприлюдненню, вказаним законом віднесено нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Вказана норма закону відображена і у Регламенті Скадовської районної ради. З цього відповідач робить висновок, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає обов`язковим до оприлюднення лише ті проекти рішень, які підлягають обговоренню (наприклад, акти у сфері містобудівної діяльності). Про обов`язковість винесення проекту акта на обговорення має міститись обов`язкове застереження у Законах України. Громадське обговорення проектів актів, що стосуються орендних відносин законодавством не передбачено, а відтак проекти таких актів не віднесено до тих, що повинні бути обов`язково оприлюднені та не має наслідком визнання акта органу місцевого самоврядування у такому випадку протиправним.

У підсумку відповідач вважає, що при затвердженні Переліків районна рада діяла в межах визначеної законом компетенції, а доводи позивача про порушення його прав не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржених рішень на конкретні реальні індивідуально виражені права Голопристанської міської ради, що не є тотожним порушенню прав, свобод чи інтересів цього органу місцевого самоврядування.

Позивачем 01.07.2021р. подано відповідь на відзив, у якому переважно повторюються доводи, наведені у позовній заяві. Також позивач вказує, що відповідачем у відзиві так і не спростовано доводів позивача.

Відповідачем 15.07.2021р. подано заперечення на відповідь, в яких висловлює незгоду із аргументами позивача.

Ухвалою від 11.08.2021р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

З 29.06.2021р. по 09.08.2021р. та з 13.08.2021р. по 20.08.2021р. суддя перебував у щорічній відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Херсонській області утворено Скадовський район (з адміністративним центром у місті Скадовськ) у складі територій Бехтерської сільської, Голопристанської міської, Долматівської сільської, Каланчацької селищної, Лазурненської селищної, Мирненської селищної, Новомиколаївської сільської, Скадовської міської, Чулаківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Також зазначеною постановою у Херсонській області ліквідовано Голопристанський район.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи приписи пункту 6-2 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.05.1997р. №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», Скадовська районна рада представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного Скадовського району (у тому числі і Голопристанської міської громади) та є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Голопристанської районної ради.

Також судом з`ясовано, що за поданням голови постійної комісії з питань управління об`єктами комунальної власності Мануйленко Т.В. від 13.04.2021р. на розгляд чергової сесії Скадовської районної ради VIII скликання було винесено, у тому числі, питання «Про затвердження переліку першого типу об`єктів оренди спільної власності територіальних громад міст, селищ та сіл Скадовського району».

22 квітня 2021 року на адресу районної ради надійшов лист Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 750/01/2021 з клопотанням передати в оренду майнового комплексу будівлі колишньої Голопристанської районної ради Херсонської області, розташованої по вулиці 1 Травня, 41 площею 725,7 кв.м. під розміщення Голопристанського районного суду Херсонської області.

Цей лист було спрямовано на розгляд постійної комісії районної ради з питань управління об`єктами комунальної власності.

22 квітня 2021 року відбулось засідання постійної комісії районної ради з питань управління об`єктами комунальної власності, на якому погоджено зазначені вище питання та вирішено винести їх на розгляд 5 сесії Скадовської районної ради 8 скликання.

Відповідно ці питання були внесені в порядок денний сесії, призначеної на 29.04.2021р.

В подальшому Скадовською районною радою прийнято рішення від 29.04.2021р. №130 «Про затвердження Переліку першого типу об`єктів оренди спільної власності територіальних громад міст, селищ та сіл Скадовського району», у відповідності до якого до згаданого Переліку першого типу об`єктів оренди спільної власності територіальних громад міста, селища, сіл Скадовського району, які передані в оренду на платній основі або підлягають передачі в оренду через аукціон, включено розташовані на території міста Гола Пристань об`єкти нерухомого майна: адміністративна будівля редакції газети «Голопристанський вісник» по вул. 1 Травня, 33, гаражні бокси по АДРЕСА_1 та літній танцювальний майданчик, розташований у парковій зоні АДРЕСА_2 , тобто без адреси.

Як випливає зі змісту додатку до вказаного рішення, передачі в оренду на аукціоні підлягають нежитлові приміщення частини адміністративної будівлі редакції районної газети «Голопристанський вісник» площею 15,5 кв. м. та 13,5 кв.м., які вже перебувають в оренді у ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , а також частини майнового комплексу гаражів у вигляді сімох окремих гаражних боксів площею по 24 кв.м. кожен (перебувають в оренді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,) та гаражного боксу 96 кв.м. (перебуває в оренді ОСОБА_8 ,) і літнього танцювального майданчика площею 15,7 кв.м.

Крім того, Скадовською районною радою прийнято рішення від 29.04.2021р. №130 «Про намір передати в оренду нерухоме майно (адміністративна будівля) спільної власності територіальних громад міст, селищ, сіл Скадовського району, що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, буд. 41», відповідно до якого включено до переліку об`єктів, які підлягають передачі в оренду без проведення аукціону об`єкт нерухомого майна адміністративну будівлю площею 725,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 та передано цей об`єкт без проведення аукціону в оренду Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Херсонській області для розміщення Голопристанського районного суду Херсонської області.

Не погоджуючись із цими рішеннями, Голопристанська міська рада звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з такого.

Щодо порушення відповідачем вимог пункту 14 частини 6 статті 55, частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Пунктом 14 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено таку функцію голови районної, обласної, районної у місті ради, як забезпечення гласності у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради.

Згідно із частинами 1, 10, 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

Як передбачено, зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Частиною третьою статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обумовлено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

При цьому слід врахувати, що за змістом статей 1, 2, 3, 4, 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Право на доступ до публічної інформації гарантується:

- обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

- доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

- здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

- прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

- вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

- рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Доступ до інформації забезпечується шляхом:

- систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

- надання інформації за запитами на інформацію.

Водночас статтями 23, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» установлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право, зокрема, оскаржити невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону.

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Таким чином, Законом України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності, проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 12 березня 2020 року у справі №278/3142/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі №818/294/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 569/106/16-а.

Отже, факт неоприлюднення відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" проектів оскаржених у цій справі рішень не може бути самостійною підставою для визнання їх протиправними та скасування в судовому порядку.

Щодо порушення відповідачем вимог абзацу 4 пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За змістом пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Крім того, пунктом 39 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України визначено, що районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом. З 1 січня 2021 року видатки на функціонування зазначених установ і закладів плануються та здійснюються з бюджетів таких територіальних громад.

Таким чином, указаними правовими нормами дійсно передбачений обов`язок правонаступників районних рад ліквідованих районів передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, проте така передача здійснюється не безальтернативно, а відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Крім того, слід звернути увагу й на те, що за змістом статей 1, 2, 5, 10, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

До системи місцевого самоврядування включено районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктами 19, 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» установлено, що до повноважень районної, обласної ради відносяться такі питання, які вирішуються ними виключно на пленарних засіданнях, як: вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, під заставу об`єктів комунальної власності або прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку; вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Згідно із статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

У той же час, згідно статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Як видно з матеріалів справи, і це не спростовано сторонами, на час прийняття оскаржених рішень нерухоме майно, щодо якого фактично виник цей спір, ще перебувало у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст новоутвореного Скадовського району Херсонської області, а Голопристанська міська рада не була його власником.

Тому Скадовська районна рада у відповідності із приписами статей 43, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мала повне право визначати доцільність та умови передачі такого нерухомого майна в оренду.

Слід урахувати, що в порядку адміністративного судочинства перевіряється саме правомірність рішень суб`єктів владних повноважень через призму визначених статтею 19 Конституції України та статті 2 КАС України критеріїв, а не доцільність їх прийняття.

У той же час, виходячи зі змісту обґрунтувань позову, Голопристанська міська рада якраз і оспорює доцільність прийняття оскаржених рішень, посилаючись на те, що спірне майно перебуває у процесі передачі в комунальну власність Голопристанської міської територіальної громади, а тому є сумнівним передача майна в оренду і позивач міг би самостійно та більш ефективно використати це майно.

При цьому оскарженими рішеннями не унеможливлено передачу права власності на нерухоме майно Голопристанській міській раді відповідно до абзацу 4 пункту 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 39 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України та у встановлені ними строки.

Жодних інших підстав для визнання оскаржених рішень протиправними позивач не наводить.

З цього суд робить висновок, що оскарженими рішеннями не було порушено прав, інтересів та обов`язків позивача.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Враховуючи викладене і те, що на час їх прийняття оскаржені рішення відповідача не порушували прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання цих рішень протиправними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з тим, що всі учасники справи є суб`єктами владних повноважень і у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Голопристанської міської ради Херсонської області до Скадовської районної ради Херсонської області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 108050000