Справа № 128/1408/21
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1408/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Свиридова Олексія Ігоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Свиридова про скасування постанови ЕАН №4185992 від 10.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф у розмірі 510 грн. Адміністративний позов, мотивований тим, що 10.05.2021 біля 11-20 год він керував автомобілем марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 . Рухаючись автомобільною дорогою «М07», сполученням «Київ-Ковель-Яготин» на 302 км, він побачив позаду свого автомобіля автомобіль патрульної поліції із увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів та відразу ж зупинився. На вимогу працівників поліції він надав відповідні документи. Після цього працівники поліції повідомили йому, що він в м. Сарни по вул. Белгородській, 70, керував вказаним автомобілем та порушив правила користування засобами пасивної безпеки, а саме керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, однак не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР. Далі відповідачем було повідомленого його про права, передбачені ст. 268 КУпАП та запитано чи є у нього будь які клопотання. Він повідомив відповідачу, що має клопотання, а саме просив надати відеодокази вчинення правопорушення. На відповідач повідомив, що надасть їх у суді. Далі він заявив клопотання про те, що бажає скористатися послугами адвоката, однак йому було відмовлено й у цьому клопотанні. Далі відповідачем було винесено відносно нього постанову серії ЕАН №4185992 від 10.05.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 510 грн. З огляду на те, що відповідачем не представлено доказів вчинення ним порушення, передбаченого п. 2.3.в ПДР, вважає дану постанову протиправною та просить її скасувати та закрити провадження у справі (а.с. 2-4).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 21-27), у якому заперечуються викладені у позовній заяві позивачем обставини. Відповідач вважає оскаржувану постанову законною та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства. З приводу заявлених позивачем під час розгляду адміністративної справи відносно нього клопотань, то такі надійшли від позивача вже після завершення розгляду справи. А тому просить в задоволенні позову відмовити.

До відзиву на позовну заяву додано диск із відеофайлами по суті справи (а.с. 29).

Доказів на підтвердження про направлення копії відзиву позивачу до матеріалів відзиву не додано.

Проте, позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив (а.с. 33), у якому позивач зазначає, що ним було отримано відзив та за змістом даного відзиву вважає, що відповідачем не спростовано викладені у позовній заяві обставини. Окрім того, із доданого до відзиву відео не можна стверджувати, що він керував автомобілем із порушенням п. 2.3.в ПДР. З огляду на зазначене просив позов задоволити.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строки їх усунення (а.с. 8).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2021 позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 12).

В судове засіданні позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі (а.с. 35).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність та відмовити в задоволенні позову (а.с. 38).

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАН № 4185992, складеною інспектором роти №5 БУПП в Рівненській області ДПП Свиридовим О.І. 10 травня 2021 року об 11 год. 14 хв. 57 сек., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. (а.с.1)

Згідно даної постанови, 10 травня 2021 о 10 год 59 хв в м. Сарни по вул. Белгородській, 70, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_1 , із напівпричепом «Kogel SNLO24», д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки, однак не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України. Тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Судом також оглянуто DVD-R диск, який долучено відповідачем до матеріалів відзиву (а.с. 29). На вказаному диску міститься чотири файли із відеозаписом, три із яких, а це за номерами , , , з нагрудної камери поліцейського із зазначенням дати, часу та ідентифікуючих даних камери, та один відеофайл (UMG_4703 10.05.2021) без зазначення таких даних.

Переглядом відеофайлів встановлено, що відео за номером розпочато об 11 год. 23 хв. 32 сек., відео за номером розпочато об 11 год. 38 хв. 46 сек., відео за номером розпочато о 12 год. 01 хв. 00 сек. На вказаних відео видно процес спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції із приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Тобто, вже після винесення відповідачем оскаржуваної постанови (11 год. 14хв. 57 сек.).

Щодо інформації, яка міститься на файлі UMG_4703 10.05.2021, то слід зазначити, що дане відео знято зі значної відстані від автомобіля марки «DAF», який рухається повз особи, яка його знімає, та однозначно стверджувати, що чітко видно чи пристебнутий водій ременем безпеки, чи ні, не можливо.

Дані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.3 «а» ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Оцінюючи доводи сторін стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту постанови Серія ЕАН №4185992 від 10.05.2021, саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3.в Правил дорожнього руху України, слугувало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Проте, як вбачається з оглянутого судом DVD-R диску із відеозаписом, наданим відповідачем, чітко та однозначно стверджувати, що на момент здійснення такого відеозапису водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_1 , із напівпричепом «Kogel SNLO24», д.н.з. НОМЕР_2 , не будучи пристебнутим ременем безпеки, неможливо, оскільки відеозапис було здійснено зі значної відстані від автомобіля та водія.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим постанова серії ЕАН №4185992 від 10.05.2021, складена інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Свиридовим О.І. підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI(зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького районного суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № АТ «Укрпошта» від 29.06.2021.

Згідно ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.139 ч.1КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно судові витрати у виді судового збору в розмірі 454,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 94, 122, 139, 143, 192, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Свиридова Олексія Ігоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4185992 від 10 травня 2021року, винесену інспектором роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Свиридовим Олексієм Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.П. Шевчук