Справа № 620/1619/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1619/21 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Єгорової Н.М.,

суддів Федотова І.В., Чаку Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в зменшенні з 01 липня 2020 року розміру раніше призначеної позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, починаючи з 01 липня 2020 року із збереженням розміру раніше призначеної пенсії в сумі 4849,09 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що при зверненні до суду з даним позовом 05 березня 2021 року позивач пропустив шестимісячний строк, передбачений КАС України, клопотання про поновлення пропущеного строку не подавав, як і не зазначав доказів поважності причин пропуску строків. Водночас, апелянтом зазначено, що оскільки виплата пенсії позивачу проводилась у розмірі 4849 грн. 09 коп. з урахуванням доплати до попереднього розміру пенсії (402 грн. 59 коп.), з 01 липня 2020 року розмір пенсії останнього приведений у відповідність згідно з чинним законодавством (до розрахунку пенсії згідно з Постановою № 103) і становить 4465 грн. 00 коп.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 19).

Згідно перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду, копія якого міститься в матеріалах справи, розмір пенсії позивача з 08 червня 2017 року складав 4399,59 грн., з надбавками (підвищення учасникам бойових дій 328,00 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн.) 4767,59 грн. (а.с. 36).

При цьому, підвищення учасникам бойових дій в 2018 році становило 363,00 грн., в 2019 році 409,50 грн.

З 01 грудня 2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії, згідно якого основний розмір пенсії складав 3997,00 грн., а з надбавками (підвищення учасникам бойових дій 409,50 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн., доплата до попереднього розміру пенсії 402,59) 4849,09 грн. (а.с. 38).

Водночас, з 01 липня 2020 року позивачу також проведено перерахунок пенсії, згідно якого основний розмір пенсії складає 3997,00 грн., а з надбавками (підвищення учасникам бойових дій 428,00 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн.) 4465,00 грн. (а.с. 39).

07 липня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою щодо роз`яснення підстав зменшення розміру пенсії, однак листом від 29 липня 2020 року № 2489-2648/В-02/8-2500/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було повідомлено розміри та підстави перерахунку пенсії та вказано, що пенсія виплачується згідно з чинним законодавством (а.с. 8-10).

Не погоджуючись з підставами перерахунку пенсії, позивач звернувся до позивача з заявою від 28 грудня 2020 року, в якій просив зберегти розмір раніше призначеної пенсії з 01 липня 2020 року в сумі 4849,09 грн., однак листом від 21 січня 2021 року № 406-6187/В-02/8-2500/21 відповідачем було повідомлено, що розмір пенсії на виконання рішення суду обчислювався до дати проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 (а.с.11-14).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано та судом не встановлено підстави для припинення виплати позивачу доплати до попереднього розміру пенсії, в той час як жодних доказів з цього приводу відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-XII встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-УІІІ частину 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у такій редакції: усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Вказана норма набрала чинності з 01 січня 2017 року.

При цьому, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 такої постанови передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2018 року та у зв`язку з цим у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Пунктом 4 вказаної постанови передбачено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно ізЗаконом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом першої інстанції встановлено, що до проведеного перерахунку на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року розмір пенсії позивача становив 4849,09 грн. (основний розмір пенсії 4399,59 грн., підвищення учасникам бойових дій у 2019 році 409,50 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн.), внаслідок проведеного перерахунку, зокрема, з 01 грудня 2019 року розмір пенсії позивача склав 4446,50 грн. (основний розмір пенсії 3997,00 грн., підвищення учасникам бойових дій у 2019 році 409,50 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн.), а тому позивач здійснював доплату до попереднього розміру пенсії в розмірі 402,59 грн.

Однак, з 01 липня 2020 року відповідач припинив виплачувати позивачу доплату до попереднього розміру пенсії, а розмір пенсії склав 4465,00 грн. (основний розмір пенсії 3997,00 грн., підвищення учасникам бойових дій у 2020 року році 428,00 грн., цільова допомога на проживання 40,00 грн.),

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідачем не обґрунтовано та судом не встановлено підстави для припинення виплати позивачу доплати до попереднього розміру пенсії всупереч вимогам положень статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відтак, відповідач зобов`язаний був продовжувати виплачувати пенсію в розмірі 4849,09 грн.

Щодо тверджень відповідача в частині пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зауважує, що про порушення своїх прав позивач дізнався саме листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21 січня 2021 №406-6187/В-02/8-2500/21, яким відповідач надав відповідь-відмову на заяву про проведення доплати пенсії з 01 липня 2020 року.

При цьому, щодо посилання відповідача на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29 липня 2020 року № 2489-2648/В-02/8-2500/20, то таким позивачу надано законодавчі роз`яснення щодо проведених перерахунків моєї пенсії.

Більш того, згідно з ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В.Чаку