Справа № 160/9350/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року Справа № 160/9350/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІП від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії, з 13 жовтня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є пенсіонером органів прокуратури з 08 червня 2006 року, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати посади прокурора прокуратури без обмеження максимального розміру пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
В іншій частині позову відмовити.
Враховуючи, що довідка №21-18 вих.20 від 05 жовтня 2020 року видана ОСОБА_1 відповідно до вимог Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020, то повинна враховуватись при здійсненні перерахунку грошового забезпечення позивача виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати посади прокурора прокуратури без обмеження максимального розміру пенсії.
Загалом, позивач вважає рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, яким, зокрема, ч.18 ст. 50-1 Закону №1789 викладено у такій редакції: Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.
Відповідно до положень ч.2 ст.86 Закону №1697 пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно ч.15 ст.86 Закону №1697 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 13 грудня 2019 року підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому ч.20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 в редакції, що застосовується з 13 грудня 2019 року, визначає лише умову проведення перерахунку пенсії, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Вказана норма не встановлює механізм (порядок) проведення такого перерахунку.

29 квітня 2021 року у справі №160/13825/20 Третім апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково та постановлено:

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15 жовтня 2020 року №0400-0306-8/96578 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В іншій частині позову відмовити.

07 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду. На її виконання відповідачем проведено перерахунок та розмір пенсійної виплати зменшився. Розмір пенсії загалом складає 62437,10 грн., де - 61 578,10 грн - основний розмір пенсії (102 630,16 грн х 60%), 409,50 грн - підвищення учасникам бойових дій (25% від 1638 грн.), 40,00 грн - цільова допомога учасникам бойових дій, 409,50 грн. - пенсія за особливі заслуги перед Україною. Розмір пенсії з 01.12.2020 року - 17690 грн.

Окрім того, представник відповідача вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки позивач, відповідач та предмет спору, а саме - вимога про здійснення перерахунку та виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, що діяла на час призначення пенсії, з 13 жовтня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20, без обмеження суми максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат, у справі 160/9350/21 та справі №160/13825/20, яка вже розглянута 29 квітня 2021 року повністю співпадають.

ОСОБА_1 звертався за перерахунком пенсії вперше 13.10.2020 року та 07 травня 2021 року вдруге, отже, у випадку перерахунку пенсії та перевищення її розміру десяти прожиткових мінімумів повинне застосовуватися обмеження, визначене частиною 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

Станом на дату звернення за перерахунком пенсії 07 травня 2021 року, розмір пенсії позивача не перевищує максимальний розмір визначений частиною 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру не відповідає чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує з 08.06.2006 пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітку за посадою прокурора Волинської області без застосування будь-якого максимального розміру чи її обмеження іншими способами.

07 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду, в якій просив провести перерахунок призначеної пенсії на підставі довідки №21-18вих20 від 05.10.2020 у зв`язку з підвищенням посадових окладів, без обмеження максимального розміру пенсії.

Листом від 24.05.2021 №0400-010305-8/70627 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що йому проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019 року, за результатами розрахунку загальний розмір пенсійної виплати складає 17690,00 грн. (станом на березень 2021 року).

Листом заступника начальника управління пенсійного забезпечення - начальником відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства від 27.05.2021 року №17502-13573/Ф-01/8-0400/21 повідомлено, що розмір пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, зокрема, на підставі частини другої ст.86 пенсія позивачу визначається у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, однак частиною 15 передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, тому з 01.12.2020 року розмір пенсії позивача складає - 17690,00 грн.

З огляду на протиправність винесених рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991р. №1789-ХІІ.

Згідно з частинами 1,2 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №2663 на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру№1789-ХІІ та надавали особам, яким призначена пенсія згідно даного Закону, право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

У подальшому, Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. №3668-VІ стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ доповнена новою нормою, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 90 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам, змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ від 08 липня 2011 року, не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

При цьому, відповідно до п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

14.10.2014 року прийнято новий Закон України Про прокуратуру №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015 року.

Відповідно до нового Закону Про прокуратуру від 14.10.2014 року. №1697-VII знижено відсотки прокурорської пенсії до 60%, встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Одночасно частково втратив чинність Закон України Про прокуратуру від 05.11.1991р., окрім ч.ч.3,4,6 та 11 ст.50-1 Закону.

Таким чином, з часу призначення позивачу пенсії до Закону України Про прокуратуру внесено зміни, які суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією цього Закону.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.22, ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У контексті викладеного, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання цими положеннями чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Ураховуючи, що внесені зміни до Закону України Про прокуратуру стосовно зниження відсоткового розміру пенсії та обмеження максимального розміру пенсії поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності, при проведенні перерахунку пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії і має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто 90%.

Починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України Про прокуратуру; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Упродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначалося умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019р. №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про прокуратуру, за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

У своєму рішенні від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема, питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України Про прокуратуру обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

У свою чергу, із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугою років позивач звернувся до відповідача 10.03.2020 року.

Як зазначено Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 Частина 20 статті 86 Закону №1697-VII, як вже зазначалось, набрала чинності з 13.12.2019 р., а відтак, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 р. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Суд звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697 до 13.12.2019 року (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто ці зміни були внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).

Тому частина двадцята статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019р. та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015-12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, суд робить висновок, що пенсія позивача підлягає перерахунку, саме з 13.12.2019 року.

Серед іншого, при вирішенні цієї справи суд виходить з того, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р. № 3477-ІV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також, практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Пенсія, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю, матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., відповідно до якої, Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви №68385/10 та №71378/10) від 26.06.2014 р. зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Відповідно до п. 21 рішення від 01.06.2006р. у справі Федоренко проти України (заява № 25921/02), Європейський суд з прав людини, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути існуючим майном або виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи законними сподіваннями отримання права власності.

ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися активом: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто, встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) - на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин, як на свою власність.

Тобто в зазначених рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність правомірних (законних) очікувань є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу, умовою наявності правомірних очікувань, у розумінні практики ЄСПЛ, є достатні законні підстави. Інакше кажучи, правомірні (законні) очікування - це очікування можливості здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі, якщо особа прямо не виключена з кола осіб, які є носіями відповідного права.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005р. №5-рп/2005, від 29.06.2010р. №17-рп/2010, від 22.12.2010р. №23-рп/2010, від 11.10.2011р. № 10-рп/2011).

Виходячи з наведеного, відмова у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі та у порядку, визначеному законом, чинним на момент призначення пенсії позивачу, є втручанням у майнові права позивача у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №21-18 вих.20 від 05.10.2020 року, без обмеження суми пенсії максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Позивач отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати посади прокурора прокуратури без обмеження максимального розміру пенсії.

На незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні по зразковій справі №240/5401/18 від 04.02.2019 р.

Водночас, у постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року у справі №127/11720/14-а зазначено, що ..."при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому, внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-VІ, не зазнали. Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод".

Крім того, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №308/11498/16 суд на підставі ст.58 Конституції України дійшов до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо того, в якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру суд зазначає таке.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

07 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної пенсії на підставі довідки №21-18вих20 від 05.10.2020 у зв`язку з підвищенням посадових окладів, без обмеження максимального розміру пенсії.

Листом від 24.05.2021 №0400-010305-8/70627 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що йому проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019 року, за результатами розрахунку загальний розмір пенсійної виплати складає 17690,00 грн. (станом на березень 2021 року).

Листом заступника начальника управління пенсійного забезпечення - начальником відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства від 27.05.2021 року №17502-13573/Ф-01/8-0400/21 повідомлено, що розмір пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, зокрема, на підставі частини другої ст.86 пенсія позивачу визначається у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, однак частиною 15 передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, тому з 01.12.2020 року розмір пенсії позивача складає - 17690,00 грн.

Тобто, саме з моменту відмови позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20, без обмеження суми максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат, у позивача виник спір щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Зважаючи на факт вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок та послідовність дій позивача, є хибними доводи відповідача про необхідність закриття провадження в частині відсоткового розміру відносно заробітної плати, оскільки позовні вимоги є своєчасними, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27 травня 2021 року №17502-13573/Ф-01/8-0400/21 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24 травня 2021 року №0400-010305-8/70627 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зважаючи на викладене, у даному випадку, під час перерахунку до застосування належить положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІП від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії.

З урахуванням викладено та порушення прав позивача, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІП від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії, з 13 жовтня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п.13 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, а отже розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24 травня 2021 року №0400-010305-8/70627 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зниження її розміру до 17 690 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27 травня 2021 року №17502-13573/Ф-01/8-0400/21 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким знижено розмір відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, застосовуваний для визначення розміру його пенсії, застосовано максимальний розмір пенсії при проведенні перерахунку пенсії та визначено її у розмірі 17 690 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІП від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії, з 13 жовтня 2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 05 жовтня 2020 року за №21-18 вих.20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник