Справа № 160/8553/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року Справа № 160/8553/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
28 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України, які полягають у не зарахуванні до пільгового (підземного) стажу з повним робочим днем в шахті ОСОБА_1 періоду роботи за професією учня електрослюсаря підземного шахти імені 60-ліття Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о «Донбассантрацит» з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року; періоду роботи за професією електрослюсар підземний шахти «Прапор комунізму» в/о «Донбассантрацит» з 08.01.1991 року по 13.04.1991 року; періоду роботи за професією електрослюсаря підземного з 17.07.1991 року по 22.07.1993 року, за професією гірник очисного забою з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року; періоду роботи за професією гірника очисного забою підземного шахти «Міусінська» в/о «Донбассантрацит» з 17.11.1997 року по 08.02.1999 року; періоду роботи за професією забійник підземний з 08.02.1999 року по 11.07.2000 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи за професією учня електрослюсаря підземного шахти імені 60-ліття Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о «Донбассантрацит» з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року; періоду роботи за професією електрослюсар підземний шахти «Прапор комунізму» в/о «Донбассантрацит» з 08.01.1991 року по 13.04.1991 року; періоду роботи за професією електрослюсаря підземного з 17.07.1991 року по 22.07.1993 року, за професією гірника очисного забою з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року; періоду роботи за професією гірника очисного забою підземного шахти «Міусінська» в/о «Донбассантрацит» з 17.11.1997 року по 08.02.1999 року; періоду роботи за професією забійник підземний з 08.02.1999 року по 11.07.2000 року до пільгового (підземного) стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 18 березня 2021 року.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що він маючи 25 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, 18 березня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.
При цьому у відповіді зазначено, що до загального стажу не зараховані періоди: з 17.07.1991 року по 11.11.1997 року, так як назва підприємства при прийнятті на роботу не відповідає назві при звільненні, не зазначені періоди трудової діяльності у вугільній промисловості.
16 квітня 2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання роз`яснень про розрахунок підземного стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Для підтвердження пільгового характеру роботи позивач надав довідку, видану ВСП Шахтоуправління Тернівське ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля №185 від 18.03.2021 про роботу за посадою підземного гірника очисного забою за період з 22.08.2016 по 18.03.2021. Період роботи з 22.08.2016 по 18.03.2021 в ВСП Шахтоуправління Тернівське ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи. За інші періоди роботи на підприємствах розташованих в Луганській області довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, не надано.
Періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.2008 по 31.10.2014 зараховано до загального та пільгового стажу за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (довідка ОК-5) наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За період роботи Позивача з листопада 2014 по липень 2016 в системі персоніфікованого обліку по ОСОБА_1 відсутня інформація про нараховану заробітну плату та сплату єдиного внеску на соціальне страхування, відповідно ці періоди не зараховано до загального та пільгового стажу роботи позивача.
З огляду на вищезазначене Головне управління не має законних підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на шахті ім.60-ліття Жовтневої соціалістичної революції в/о Донбассантрацит з 21.05.1990 по 05.07.1990, на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 08.01.1991 по 13.04.1991, з 17.07.1991 по 11.11.1997; в ДВАТ шахта Міусінська з 17.11.1997 по 11.07.2000.
Період роботи ОСОБА_1 на шахті ім. 60-ліття Жовтневої соціалістичної революції в/о Донбассантрацит з 21.05.1990 по 05.07.1990 та на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 08.01.1991 по 13.04.1991 зараховано до загального трудового стажу як навчання на підставі диплому серії НОМЕР_1 , оскільки протягом періоду з 01.09.1987 по 24.06.1991 позивач навчався в Краснолуцькому гірничому технікумі. Період роботи позивача на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 17.07.1991 по 11.11.1997 не зараховано до загального трудового стажу, оскільки запис у трудовій книжці №6 від 11.11.1997 про звільнення з роботи виконано з порушенням п.п.2.15 п.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (чинною протягом періоду роботи позивача), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а саме зміна назви підприємства під час роботи працівника здійснено не окремим порядком (рядком) з зазначенням номеру та дати наказу.
Відповідно до розрахунку стажу (форма PC-право) станом на 18.03.2021 загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 17 років 7 місяців 19 днів, пільговий стаж роботи - 11 років 1 місяць 25 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 (25 років).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Позивач має трудову книжку серії НОМЕР_2 , в якій відображений стаж трудової діяльності у виді записів, і яка (трудова книжка) представлена була Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в якій відображений стаж трудової діяльності, пов`язаною з підземними роботами в шахті з повним робочим днем у вигляді записів.
Згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 :
- 21.05.1990 року прийнятий учнем електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, згідно до наказу №83-к від 21.05.1990 року шахта ім. 60-ліття Великой Жовтневої соціалістичної революції в/о « Донбассантрацит»;
- 05.07.1990 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики, наказ №110-к від 09.07.1990 року, підземний стаж з повним робочим днем в шахті за період з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року складає 00 рік 01 місяць 15 днів.
Також пенсійним фондом не врахований до підземного стажу з повним робочим днем в шахті період роботи за провідною професією гірник очисного забою, а саме :
- 22.07.1993 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, наказ 147-к від 22.07.1993 року;
- 11.11.1997 року звільнений за переводом на шахту Міусинську наказ № 153-к від 13.11.1997 року, підземний стаж за провідною професією за період з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року складає 04 роки 03 місяців 20 днів.
Також пенсійним фондом не зарахований без пояснень період роботи до пільгового стажу з повним робочим днем в шахті за провідною роботою гірника очисного забою, який відображений в трудовій книжці, а саме:
- 17.11.1997 року прийнятий гірником очисного забою 5 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті, наказ № 312 від 17.11.1997 року шахта «Міусінська»;
- 08.02.1999 року переведений забійником 6 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, наказ 38-к від 08.02,1999 року;
- 11.07.2000 року звільнений за власним бажанням, наказ №184 від 17.07.2000 року, підземний стаж з повним робочим днем в шахті за провідною професією за період з 17.11.1997 року по 11.07 2000 року складає 02 роки 07 місяців 26 днів.
Таким чином, пенсійним фондом не зарахований підземний стаж до пільгового стажу по провідній професії, який складає 06 років 11 місяці 15 днів (04 роки 03 місяців 20 днів + 02 роки 07 місяців 26 днів), а із зарахуванням підземного стажу за період з 01.04.2008 року по 31.10.2014 року, з 22.08.2016 року по 18,03.2021 року за провідною професією, і який зарахований пенсійним фондом до пільгового підземного стажу - 11 років 01 місяців 27 днів ( відповідно до форми РС-право), підземний стаж за провідною професією буде складати 18 років 01 місяців 11 днів (06 років 11 місяці 15 днів + 11 років 01 місяців 27 днів), без застосування кратності.
Що стосується системи персоніфікованого обліку, на яку посилається відповідач, і яка носить інформацію по нарахуванню заробітної плати та сплати єдиного внеску на соціальне страхування і у відповідності до якої відсутні данні за спірні періоди роботи позивача - ОСОБА_1 , а саме: періоди з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року; з 08.01.1991 року по 13.04.1991 року; з 17.7.1991 по 22.07.1993 року; з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року; з 17.11.1997 по 08.02.1999 року; з 08.02.1999 року по 11.07.2000 року, то вказана система персоніфікованого обліку почала діяти тільки з 01 липня 2000 року.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
18 березня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.
16 квітня 2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання роз`яснень про розрахунок підземного стажу.
Позивач, вважаючи відмову відповідача у призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року та не зарахуванні спірного періоду до страхового стажу протиправними та такими, що порушують гарантовані Конституцією України соціальні права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
На виконання частини 3 статті 114 Закону №1058 постановою Кабінету Міністрів України №202 рід 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Судом встановлено, що станом на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 49 років.
В матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 з якої судом встановлено, що позивач має стаж за такі періоди:
- з 21.05.1990 по 05.07.1990 прийнятий учнем електрослюсаря з повним робочим днем в шахті, на підставі наказу №83-к від 21.05.1990 року шахта ім. 60-ліття Великой Жовтневої соціалістичної революції в/о «Донбассантрацит» та звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики на підставі наказу № 110-к від 09.07.1990 року;
- з 08.01.1991 по 13.04.1991 року на шахті «Прапор комунізму» в/о «Донбассантрацит» прийнятий електрослюсарем підземним для проходження виробничої практики з повним робочим днем в шахті на підставі наказу №2-к від 08.01.1991 року та 13.04.1991 року звільнений у зв`язку із закінчення виробничої практики на підставі наказу №83-к від 20.06.1991 року;
- з 17.07.1991 22.07.1993 року прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на підставі наказу №93-к від 17.07,1991 року та 22.07.1993 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на підставі наказу 147-к від 22.07.1993 року;
- з 22.07.1993 по 11.11.1997 року переведений гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на підставі наказу 147-к від 22.07.1993 року та 11.11.1997 року звільнений за переводом на шахту Міусинську на підставі наказу №153-к від 13.11.1997 року.
- з 17.11.1997 по 08.02.1999 року прийнятий гірником очисного забою 5 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті на підставі наказу №312 від 17.11.1997 року шахта «Міусінська» та 08.02.1999 року переведений забійником 6 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на підставі наказу 38-к від 08.02.1999 року;
- з 11.07.2000 звільнений за власним бажанням на підставі наказу №184 від 17.07.2000 року;
- з 31.03.2008 року по 30.11.2014 року прийнятий гірником очисного забою підземного, з повним робочим днем під землею на підставі наказу №47к від 31.03.2008 року та 30.11.2014 року звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням.
Копією трудової книжки серія НОМЕР_5 від 22 серпня 2016 року підтверджується трудовий стаж позивача у період з 22 серпня 2016 року, яким прийнято позивача гірником очисного забою підземним 5-го розряду, з повним робочим днем у шахті на підставі розпорядження №144 від 19.08.2016 року та згідно запису від 14 квітня 2021 року відділом кадрів Тернівського шахтоуправління приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" позивач працює по теперішній час.
Таким чином, пенсійним фондом не зарахований підземний стаж до пільгового стажу за провідною професією, який складає 06 років 11 місяці 15 днів, а з урахуванням підземного стажу за період з 01.04.2008 року по 31.10.2014 року та з 22.08.2016 року по 18.03.2021 року за провідною професією, і який зарахований пенсійним фондом до пільгового підземного стажу - загалом складає 11 років 01 місяців 27 днів (відповідно до форми РС-право).
На підтвердження позивачем також надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №185 від 18.03.2021.
Відповідно до Довідки №185 від 18.03.2021 ОСОБА_1 працює повний робочий день на ВСП "Шахтоуправління Тернівське" ПраТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за наступними професіями підземний гірник очисного забою дільниці з видобутку вугілля №2 з повним робочим днем у шахті.
Окрім того, у вказаній довідці також зазначено відомості про перейменування 10 червня 2016 року протоколом загальних зборів №1/2016 публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" перейменовано на приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди: період роботи за професією учня електрослюсаря підземного шахти імені 60-ліття Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о «Донбассантрацит» з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року; період роботи за професією електрослюсар підземний шахти «Прапор комунізму» в/о «Донбассантрацит» з 08.01.1991 року по 13.04.1991 року; період роботи за професією електрослюсаря підземного з 17.07.1991 року по 22.07.1993 року, за професією гірника очисного забою з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року; період роботи за професією гірника очисного забою підземного шахти «Міусінська» в/о «Донбассантрацит» з 17.11.1997 року по 08.02.1999 року; період роботи за професією забійник підземний з 08.02.1999 року по 11.07.2000 року, наявні дані про його посаду та зазначені реквізити документів, на підставі яких такі відомості внесені, тому суд зазначає, що в даному випадку неврахування відповідачем вказаних періодів до пільгового стажу позивача є необґрунтованим.
Період роботи ОСОБА_1 на шахті ім. 60-ліття Жовтневої соціалістичної революції в/о Донбассантрацит з 21.05.1990 по 05.07.1990 та на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 08.01.1991 по 13.04.1991 зараховано до загального трудового стажу як навчання на підставі диплому серії НОМЕР_1 , оскільки протягом періоду з 01.09.1987 по 24.06.1991 позивач навчався в Краснолуцькому гірничому технікумі.
Отже, періоди роботи з 21.05.1990 по 05.07.1990 ОСОБА_1 на шахті ім. 60-ліття Жовтневої соціалістичної революції в/о Донбассантрацит та з 08.01.1991 по 13.04.1991 на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит не заперечуються відповідачем.
Стосовно періодів роботи позивача на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 17.07.1991 по 11.11.1997, то період не зараховано до загального трудового стажу, оскільки запис у трудовій книжці №6 від 11.11.1997 про звільнення з роботи виконано з порушенням п.п.2.15 п.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (чинною протягом періоду роботи Позивача), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а саме зміна назви підприємства під час роботи працівника здійснено не окремим порядком (рядком) з зазначенням номеру та дати наказу.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).
Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".
Відповідності до п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.
Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що період роботи позивача на шахті Прапор комунізму в/о Донбассантрацит з 17.07.1991 по 11.11.1997 не зараховано до загального трудового стажу, оскільки запис трудовій книжці №6 від 11.11.1997 про звільнення з роботи виконано з порушенням, а саме зміна назви підприємства під час роботи працівника здійснено не окремим порядком (рядком) з зазначенням номеру та дати наказу.
Суд бере до уваги уточнення відповідача, однак у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, суд приходить до висновку, що неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача, тому вказані спірні періоди роботи позивача за періоди з 17.07.1991 по 11.11.1997 зараховуються до стажу роботи.
Отже, відповідачем при розгляді заяви про призначення пільгової пенсії протиправно не зараховано періоди роботи позивача, зазначені у трудовій книжці серія НОМЕР_4 виданої 21 травня 1990 року, з підстав наявних неточностей у трудовій книжці, оскільки стаж роботи позивача підтверджено належними доказами, що наявні в матеріалах справи.
В той же час суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача, визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах спірні періоди його роботи повний робочий день під землею:
- з 21.05.1990 по 05.07.1990 за професією учня електрослюсаря підземної шахти;
- з 08.01.1991 по 13.04.1991 за професією електрослюсар підземний шахти;
- з 17.07.1991 по 22.07.1993 за професією електрослюсар підземний;
- з 22.07.1993 по 11.11.1997 за професією гірник очисного забою;
- з 17.11.1997 по 08.02.1999 за професією гірник очисного забою підземної шахти;
- з 08.02.1999 по 11.07.2000 за професією забійник підземний.
Судом встановлено, що підприємства на яких працював позивач знаходяться в місті Красний Луч Луганської області, яке з 2016 року перейменовано Верховною Радою України в місто Хрустальний Луганської області. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження.
Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування із непідконтрольними державі територіями.
Відповідачем не враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, той факт, що первинні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж позивача, залишилися на тимчасово непідконтрольній території і, навіть будучи наданими на вимогу позивача або відповідачів, за законом будуть вважатися недійсними та такими, що не створюють правових наслідків.
Зважаючи на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" від 25.05.2021 року №74.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи: з 21.05.1990 року по 05.07.1990 року, з 08.01.1991 року по 13.04.1991 року, з 17.07.1991 року по 22.07.1993 року, з 22.07.1993 року по 11.11.1997 року, з 17.11.1997 року по 08.02.1999 року, з 08.02.1999 року по 11.07.2000 року до пільгового стажу за Списком № 1, який враховується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вищевказаних періодів роботи.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник