Справа № 160/3261/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2021 року Справа № 160/3261/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
04.03.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 адміністративний позов ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.
18.03.2021 на виконання вимог ухвали суду від позивача до суду надійшло платіжне доручення про сплату судового збору та уточнена позовна заява разом із додатками, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості Дніпропетровської митниці Держмитслужби: №UA110160/2020/800192/1 від 22.12.2020, №UA110160/2020/800193/1 від 22.12.2020, №UA110160/2020/800194/1 від 26.12.2020, №UA110160/2020/800195/1 від 26.12.2020, №UA110160/2020/800196/1 від 26.12.2020, №UA110160/2020/800197/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800198/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800199/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800200/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800201/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800202/1 від 28.12.2020, №UA110160/2020/800203/1 від 29.12.2020, №UA110160/2020/800147/1 від 02.11.2020, №UA110160/2020/800149/1 від 02.11.2020, №UA110160/2020/800150/1 від 02.11.2020, №UA110160/2020/800151/1 від 02.11.2020, №UA110160/2020/800152/1 від 03.11.2020, №UA110160/2020/800154/1 від 04.11.2020, №UA110160/2020/800155/1 від 05.11.2020, №UA110160/2020/800156/1 від 06.11.2020, №UA110160/2020/800158/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800157/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800159/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800161/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800160/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800162/1 від 09.11.2020, №UA110160/2020/800163/1 від 10.11.2020, №UA110160/2020/800164/1 від 11.11.2020, №UA110160/2020/800165/1 від 16.11.2020, №UA110160/2020/800168/1 від 17.11.2020, №UA110160/2020/800167/1 від 17.11.2020, №UA110160/2020/800169/1 від 17.11.2020, №UA110160/2020/800173/1 від 23.11.2020, №UA110160/2020/800172/1 від 23.11.2020, №UA110160/2020/800175/1 від 30.11.2020, №UA110160/2020/800174/1 від 30.11.2020, №UA110160/2020/800179/1 від 03.12.2020, №UA110160/2020/800180/1 від 08.12.2020, №UA110160/2020/800182/1 від 11.12.2020, №UA110160/2020/800181/1 від 11.12.2020, №UA110160/2020/800185/1 від 14.12.2020, №UA110160/2020/800188/1 від 17.12.2020, №UA110160/2020/800189/1 від 21.12.2020, №UA110160/2020/800190/1 від 21.12.2020, №UA110160/2020/800191/1 від 21.12.2020, №UA110160/2021/000001/1 від 04.01.2021, №UA110160/2021/000002/1 від 04.01.2021, №UA110160/2021/000003/1 від 04.01.2021, №UA110160/2021/000011/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000007/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000006/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000009/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000010/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000011/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000012/1 від 12.01.2021, №UA110160/2021/000013/1 від 14.01.2021, №UA110160/2021/000014/1 від 15.01.2021, №UA110160/2021/000015/1 від 15.01.2021, №UA110160/2021/000016/1 від 18.01.2021, №UA110160/2021/000017/1 від 18.01.2021, №UA110160/2021/000019/1 від 19.01.2021, №UA110160/2021/800022/1 від 19.01.2021, №UA110160/2021/800018/1 від 19.01.2021, №UA110160/2021/800021/1 від 19.01.2021, №UA110160/2021/000018/1 від 20.01.2021, №UA110160/2021/000020/1 від 21.01.2021, №UA110160/2021/000021/1 від 22.01.2021, №UA110160/2021/000022/1 від 22.01.2021, №UA110160/2021/000024/1 від 26.01.2021, №UA110160/2021/000026/1 від 27.01.2021, №UA110160/2021/000028/1 від 28.01.2021, №UA110160/2021/000029/1 від 29.01.2021, №UA110160/2021/000029/1 від 29.01.2021, №UA110160/2021/000031/1 від 29.01.2021, №UA110160/2021/000032/1 від 01.02.2021, №UA110160/2021/000033/1 від 01.02.2021, №UA110160/2021/000034/1 від 01.02.2021, №UA110160/2021/000035/1 від 01.02.2021, №UA110160/2021/000036/1 від 01.02.2021, №UA110160/2021/000038/1 від 02.02.2021, №UA110160/2021/000041/1 від 02.02.2021, №UA110160/2021/000040/1 від 02.02.2021, №UA110160/2021/000039/1 від 02.02.2021, №UA110160/2021/000043/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000045/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000044/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000047/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000046/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000042/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000048/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000049/1 від 03.02.2021, №UA110160/2021/000051/1 від 04.02.2021, №UA110160/2021/000050/1 від 04.02.2021, №UA110160/2021/000053/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000055/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000056/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000054/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000057/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000052/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000058/1 від 08.02.2021, №UA110160/2021/000060/1 від 09.02.2021, №UA110160/2021/000059/1 від 09.02.2021, №UA110160/2021/000061/1 від 16.02.2021, №UA110160/2021/000062/1 від 16.02.2021,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до зовнішньо-економічних договорів А Sandikсі Техtilrecycling (Аs-Тех), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED, KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH поставило товар, а ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» з метою розмитнення товару визначило за першим методом його митну вартість в порядку, передбаченому ч. 1. ст. 57 МК України, та подало до Дніпровської митниці Держмитслужби оформлені у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 МК України декларацію та первинну документацію на підтвердження відповідної господарської операції. При цьому, позивачем було надано всі необхідні для розмитнення товару документи, які Відповідачем взяті до уваги не були, натомість шаблонно вказано на недоліки первинної документації, які, начебто, не відповідають дійсності. При цьому, митна вартість товарів була скоригована Відповідачем за тим же самим методом, який використовував при розрахунках Позивач, однак з використанням незрозумілих числових значень без чіткого обґрунтування та жодних пояснень використовуваних сум, нехтуючи наявною первинною документацією, наданої до Дніпропетровської митниці ДФС декларантом - ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП».
На думку позивача, рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів суперечить нормам митного законодавства, оскільки на підставі наданих декларантом документів митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого товариством, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків. В результаті прийнятого неправомірного рішення митна вартість товарів з урахуванням коригування митного органу призвела до збільшення ПДВ та ввізного мита.
Разом з тим, на думку позивача, митний орган, встановивши недоліки у документах, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені недоліки позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки викладені обставини стосуються виключно порядку виконання умов контракту. Тож, позивач вважає, що скоригована Відповідачем митна вартість товару є абсолютно безпідставною, що свідчить про незаконність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Позивач стверджує, що аналіз Митного кодексу України свідчить про те, що законодавець встановив загальний перелік документів, які можуть бути витребувані митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості товару і її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребувати всі перелічені документи. Перелік необхідних документів митний орган повинен визначати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик товару, що декларується.
Позивач наголошує та тому, що як слідує із спірних рішень Митниці, Відповідач заперечує правильність визначення Позивачем митної вартості товару, так як вона відрізняється від звичайної ціни на такі самі товари. При цьому, сам по собі факт відмінності ціни, яка наводиться декларантом від звичайної ціни на аналогічні товари, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів, а тому у господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.
Позивач вважає, що у наданих ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» документах були відсутні недоліки, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, з огляду на що можливо дійти висновку про те, що митною службою визначення митної вартості здійснювалося на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Разом із тим, на думку позивача, наявність в базі даних митної служби факту ввезення аналогічного (подібного) товару чи близьких за кодом УКТ ЗЕД товарів за ціною вищою, ніж ввозиться товариством не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки не враховує особливості митного оформлення товару саме даним товариством у відповідний період часу. Ввезення аналогічного товару різними товариствами за різними цінами є типовим явищем для ринкової економіки.
Таким чином, позивач зазначає, що рішення митниці про коригування митної вартості товарів є такими, що суперечать положенням ст. ст. 53, 58 МК України, оскільки на підставі наданих декларантом документів митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого товариством, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито загальне позовне провадження у справі; призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні 19.04.2021 о 15:00 год. та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
19.04.2021 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. Судом відкладено підготовче судове засідання до 13.05.2021 о 13:15 год. у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів отримання відповідачем копії адміністративного позову з додатками.
23.04.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку на надання відзиву на позовну заяву з огляду на те, що підготовка відзиву та збір доказів потребують тривалого час, які знаходяться у спеціалізованих підрозділах митниці.
Відповідачем зазначено, що декларантом з метою здійснення митного оформлення вищевказаних товарів до Дніпровської митниці Держмитслужби подані відповідні ЕМД, проте за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, з огляду на що, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи; Декларанта повідомлено про те, що про відмову від подання додаткових документів або про бажання надати додаткові документи необхідно повідомити митницю шляхом надіслання електронного повідомлення. Електронними повідомленнями декларантом заявлено про неможливість подання додаткових документів у 10-денний термін. Жодного документу із переліку митниці згідно п.3 статті 53 МКУ - не надано. Документального підтвердження або спростування виявлених розбіжностей також не надано.
Відповідач вказує, що у зв`язку з прийняттям митницею рішень про коригування митної вартості товару, Позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано відповідні картки відмови. Таким чином, на думку відповідача, Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Крім того, відповідач звертає увагу, що декларант Позивач скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання. Під час дії гарантійних зобов`язань виявлені митницею розбіжності Позивачем не спростовані, додаткові документи на підтвердження заявленого рівня митної вартості - не надані.
Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірних Рішень про коригування митної вартості заявленого Позивачем товару та оформленні Карток відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
13.05.2021 у підготовчому судовому засіданні судом задоволено клопотання відповідача про продовження строку на надання відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим прийнято до розгляду відзив на позов, поданий 13.05.2021 до суду Дніпровською митницею Держмитслужби. З метою забезпечення права позивача уточнити позовні вимоги, а також підготувати відповідь на відзив та права відповідача підготувати заперечення судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 01.06.2021 о 10:00 год.
26.05.2021 від представника позивача до суду надійшли відповідь на відзив, у якому позивач підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що відповідачем не спростовано твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.
Крім того, 26.05.2021 представником позивача до суду подане клопотання про виправлення технічної помилки в позовній заяві, у якому позивач просив суд виправити допущені технічні (друкарські) помилки в прохальної частині в позовній заяві від 16.03.2021 року, а саме: в п.1 позовних вимог щодо визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, за «№UA110160/2021/000029/1 від 29.01.2021, №UA110160/2021/000029/1 від 29.01.2021» - вказані однакові номери рішень, у зв`язку з чим позивач просив вважати вірним у другому однаковому рішенні наступне визначення «№UA110160/2021/000030/1 від 29.01.2021» та в тому ж п.1 позовних вимог щодо визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, за «№UA110160/2021/000011/1 від 12.01.2021 та №UA110160/2021/000013/1 від 14.01.2021» - вказані номери рішень, позивач просив вважати вірними у рішеннях в наступному змісті №UA110160/2021/000005/1 від 12.01.2021 та №UA110160/2021/000008/1 від 12.01.2021».
01.06.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду надійшло клопотання позивача про виправлення технічної помилки в позовній заяві, яке надійшло через канцелярію суду 26.05.2021.
01.06.2021 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. Судом було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання до 25.06.2021 о 10:00 год.
04.06.2021 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог із платіжним дорученням про сплату судового збору. У вказаній заяві позивачем збільшено позовні вимоги шляхом їх доповнення у такій редакції:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості Дніпропетровської митниці Держмитслужби:
№UA110160/2021/000063/1 від 24.02.2021, №UA110160/2021/000065/1 від 24.02.2021, №UA110160/2021/000067/1 від 25.02.2021, №UA110160/2021/000066/1 від 25.02.2021, №UA110160/2021/000068/1 від 26.02.2021, №UA110160/2021/000069/1 від 02.03.2021, №UA110160/2021/000070/1 від 03.03.2021, №UA110160/2021/000071/1 від 05.03.2021, №UA110160/2021/000072/1 від 09.03.2021, №UA110160/2021/000073/1 від 09.03.2021, №UA110160/2021/000074/1 від 10.03.2021, №UA110160/2021/000075/1 від 09.03.2021, №UA110160/2021/000076/1 від 09.03.2021, №UA110160/2021/000077/1 від 10.03.2021, №UA110160/2021/000078/1 від 11.03.2021, №UA110160/2021/000079/1 від 11.03.2021, №UA110160/2021/000080/1 від 15.03.2021, №UA110160/2021/000081/1 від 16.03.2021, №UA110160/2021/000082/1 від 17.03.2021, №UA110160/2021/000083/1 від 17.03.2021, №UA110160/2021/000084/1 від 17.03.2021, №UA110160/2021/000085/1 від 18.03.2021, №UA110160/2021/000086/1 від 22.03.2021, №UA110160/2021/000087/1 від 24.03.2021, №UA110160/2021/000088/1 від 24.03.2021, №UA110160/2021/000089/1 від 24.03.2021, №UA110160/2021/000090/1 від 24.03.2021, №UA110160/2021/000091/1 від 25.03.2021, №UA110160/2021/000092/1 від 25.03.2021, №UA110160/2021/000093/1 від 25.03.2021, №UA110160/2021/000094/1 від 25.03.2021, №UA110160/2021/000095/1 від 25.03.2021, №UA110160/2021/000096/1 від 26.03.2021, №UA110160/2021/000097/1 від 26.03.2021, №UA110160/2021/000098/1 від 27.03.2021, №UA110160/2021/000096/1 від 30.03.2021, №UA110160/2021/000097/1 від 01.04.2021, №UA110160/2021/000098/1 від 02.04.2021, №UA110160/2021/000099/1 від 05.04.2021, №UA110160/2021/000100/1 від 06.04.2021, №UA110160/2021/000101/1 від 06.04.2021, №UA110160/2021/000102/1 від 12.04.2021, №UA110160/2021/000101/1 від 12.04.2021, №UA110160/2021/000103/1 від 12.04.2021, №UA110160/2021/000103/1 від 13.04.2021, №UA110160/2021/000105/1 від 13.04.2021, №UA110160/2021/000104/1 від 13.04.2021, №UA110160/2021/000106/1 від 13.04.2021, №UA110160/2021/000107/1 від 15.04.2021, №UA110160/2021/000108/1 від 19.04.2021, №UA110160/2021/000109/1 від 20.04.2021, №UA110160/2021/000110/1 від 21.04.2021, №UA110160/2021/000111/1 від 21.04.2021, №UA110160/2021/000112/1 від 21.04.2021, №UA110160/2021/000113/1 від 21.04.2021, №UA110160/2021/000114/1 від 23.04.2021, №UA110160/2021/000115/1 від 23.04.2021, №UA110160/2021/000116/1 від 28.04.2021, №UA110160/2021/000117/1 від 30.04.2021, №UA110160/2021/000118/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000119/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000120/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000123/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000121/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000122/1 від 05.05.2021, №UA110160/2021/000124/1 від 06.05.2021, №UA110160/2021/000125/1 від 06.05.2021, №UA110160/2021/000126/1 від 07.05.2021, №UA110160/2021/000128/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000129/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000130/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000131/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000132/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000134/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000133/1 від 11.05.2021, №UA110160/2021/000135/1 від 12.05.2021, №UA110160/2021/000136/1 від 12.05.2021, №UA110160/2021/000137/1 від 13.05.2021, №UA110160/2021/000138/1 від 13.05.2021;
В обґрунтування вказаної заяви про збільшення позовних вимог позивач, як і в первісному адміністративному позові посилався на те, що рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів суперечить нормам митного законодавства, оскільки на підставі наданих декларантом документів митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого товариством, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, навівши аргументи аналогічні, зазначені в первісно поданій позовній заяві.
18.06.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката Бабенка М.О. у відпустці у період з 19.06.2021 по 30.06.2021.
25.06.2021 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. Судом за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання до 05.07.2021 о 16:00 год.
05.07.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою адвоката Бабенка М.О.
05.07.2021 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. Судом за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання до 13.07.2021 о 14:00 год.
13.07.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про виправлення технічної помилки в позовній заяві та долучення додаткової завіреної копії документів, у якій позивач просив виправити допущені технічні (друкарські) помилки, а саме:
- в п.1 позовних вимог від 16.03.2021 року щодо визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби позивачем допущено наступні технічні (друкарські) помилки: «№UА110160/2020/800150/1 від 02.11.2020» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2020/000150/1 від 02.11.2020»; «№UА110160/2021/000012/1 від 12.01.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000005/1 від 12.01.2021»; «№UА110160/2021/000011/1 від 12.01.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000008/1 від 12.01.2021»; «№UА110160/2021/000013/1 від 14.01.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000012/1 від 14.01.2021»; «№UА110160/2021/000029/1 від 29.01.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000030/1 від 29.01.2021»;
- в п.2 позовних вимог від 01.06.2021 року щодо визнання протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці Держмитслужби позивачем допущено наступні технічні (друкарські) помилки: «№UA110160/2021/000091/1 від 10.03.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000091/1 від 09.03.2021»; «№UA110160/2021/000074/1 від 10.03.2021» - допущена технічна опечатка в номері, у зв`язку з чи позивач просив вважати вірним в цьому пункті наступне визначення «№UA110160/2021/000091/1 від 09.03.2021».
13.07.2021 у підготовче судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. У підготовчому судовому засіданні за участю представника позивача протокольною ухвалою суду було прийнято клопотання про виправлення технічної помилки в позовній заяві та долучення додаткової завіреної копії документів, а також заяву про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим з метою забезпечення права відповідача на подання відзиву на позовну заяву у новій редакції судом оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 03.08.2021 о 10:00 год.
03.08.2021 у підготовчому судовому засіданні за участю представників позивача та відповідача, представником відповідача було заявлено клопотання про продовження строку на надання відзиву на позовну заяву, зважаючи на значний обсяг документів та необхідність отримання доказів від спеціалізованих підрозділів митниці. Судом за клопотанням відповідача продовжено строк на подання відзиву на позов до 11.08.2021 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 11.08.2021 о 09:30 год.
11.08.2021 від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому Дніпровська митниця Держмитслужби позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства, з зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, через наявність розбіжностей у наданих ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» до митного оформлення документах. Відповідачем наведені доводи щодо законності спірних рішень, які є аналогічними тим, що викладені у відзиві на первісну позовну заяву.
11.08.2021 засобами телекомунікаційного зв`язку та через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі, у якому представником позивача додатково зазначено, що право на подання відповіді на відзив позивач вважає за необхідне не використовувати, а також не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні.
11.08.2021 у підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше обрану правову позицію, зазначив про надання всіх доказів та відсутність підстав для продовження підготовчого судового засідання, не заперечував проти закриття підготовчого провадження та розгляду справи по суті в письмовому провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача є: 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям (основний); 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах.
З метою здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» було укладено зовнішньоекономічні контракти на поставку товарів з постачальниками A Sandikci Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED та KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH.
Так, 23.11.2019 між A Sandikci Textilrecycling (As-Tex) (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) укладено контракт купівлі-продажу №23/11/19/AS (далі - контракт №23/11/19/AS), відповідно до п.1.1 якого (в редакції додатку від 25.12.2019 до контракту купівлі-продажу №23/11/19/AS) Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктом 3.1 контракту №23/11/19/AS визначено, що умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №23/11/19/AS).
Відповідно до п. 3.7 контракту №23/11/19/AS всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати Імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №23/11/19/AS).
Пунктом 5.1 контракту №23/11/19/AS (в редакції додатку від 25.12.2019 до контракту купівлі-продажу №23/11/19/AS) передбачено, що оплата за даним контрактом має здійснюватися Імпортером протягом 120 днів з моменту отримання товару на складі Імпортера на кожну партію товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №23/11/19/AS товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
В подальшому, між A Sandikci Textilrecycling (As-Tex) (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) укладено контракт купівлі-продажу від 10.02.2021 №3-ASТЕХ (далі - контракт №3-ASТЕХ), відповідно до п.1.1 якого Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктами 3.1 та 3.3 контракту №№3-ASТЕХ визначено, що за основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Поставка за даним контрактом має здійснюватися в повній відповідності з інвойсами та іншої товаросупровідної документації на кожну окрему поставку, в якій вказано необхідний асортимент.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №3-ASТЕХ).
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №1-ASТЕХ).
Пунктами 5.1 та 5.3 контракту №3-ASТЕХ передбачено, що платежі за даним контрактом мають здійснюватися Імпортером на рахунки та на умовах, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Сума, валюта платежу мають бути зазначені в інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №3-ASТЕХ товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
Згідно з додатком від 10.02.2021 №1 до контракту купівлі-продажу від 10.02.2021 3-ASТЕХ Постачальник продає, а Імпортер купує товари в асортименті, за найменуванням, кількістю, якістю і цінам, зазначеним в цьому додатку та/або інвойсах: жіночий, дитячий, чоловічий вживаний одяг та вживаний домашній текстиль, знос не перевищує 30%, а також жіноче, дитяче, чоловіче вживане взуття, знос не перевищує 30%. Умови поставки товарів - EXW Bochum, згідно Інкотермс-2012.
Окрім цього, 27.11.2019 між EUROCYCLE GMBH (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) укладено контракт купівлі-продажу №27/11/19/EU (далі - контракт №27/11/19/EU), відповідно до п.1.1 якого (в редакції додатку від 27.11.2019 до контракту купівлі-продажу №27/11/19/EU) Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, в якій здійснюється продаж (п. 3.3 контракту №27/11/19/EU).
Пунктом 3.4 контракту №27/11/19/EU визначено, що умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000.
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №27/11/19/EU).
Пунктом 5.4 контракту №27/11/19/EU (в редакції додатку від 27.11.2019 до контракту купівлі-продажу №27/11/19/EU) передбачено, що оплата за даним контрактом має здійснюватися Імпортером протягом 120 днів з моменту отримання товару на складі Імпортера на кожну партію товару.
Відповідно до п. 6.1 контракту №27/11/19/EU товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
В подальшому, між EUROCYCLE GMBH (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) укладено контракт купівлі-продажу від 10.02.2021 №2-EUROCYCLE (далі - контракт №2-EUROCYCLE), відповідно до п.1.1 якого Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктами 3.1 та 3.3 контракту №2-EUROCYCLE визначено, що за основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Поставка за даним контрактом має здійснюватися в повній відповідності з інвойсами та іншої товаросупровідної документації на кожну окрему поставку, в якій вказано необхідний асортимент.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №2-EUROCYCLE).
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №2-EUROCYCLE).
Пунктами 5.1 та 5.3 контракту №2-EUROCYCLE передбачено, що платежі за даним контрактом мають здійснюватися Імпортером на рахунки та на умовах, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Сума, валюта платежу мають бути зазначені в інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №2-EUROCYCLE товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
Згідно з додатком від 10.02.2021 №1 до контракту купівлі-продажу від 10.02.2021 №2-EUROCYCLE Постачальник продає, а Імпортер купує товари в асортименті, за найменуванням, кількістю, якістю і цінам, зазначеним в цьому додатку та/або інвойсах: жіночий, дитячий, чоловічий вживаний одяг та вживаний домашній текстиль, знос не перевищує 30%, а також жіноче, дитяче, чоловіче вживане взуття, знос не перевищує 30%. Умови поставки товарів - EXW місце навантаження, яке вказується в інвойсах згідно Інкотермс-2012.
Поряд із цим, 27.11.2019 між DEVY GRANT LIMITED (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) було укладено договір купівлі-продажу №27/11/19/ESG (далі - контракт №27/11/19/ESG), відповідно до п.1.1 якого (в редакції додатку від 27.11.2019 до контракту купівлі-продажу №27/11/19/ESG) Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктом 3.1 контракту №27/11/19/ESG визначено, що умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №27/11/19/ESG).
Відповідно до п. 3.7 контракту №27/11/19/ESG всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати Імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №27/11/19/ESG).
Пунктом 5.1 контракту №27/11/19/ESG (в редакції додатку від 27.11.2019 до контракту купівлі-продажу №27/11/19/ESG) передбачено, що оплата за даним контрактом має здійснюватися Імпортером протягом 120 днів з моменту отримання товару на складі Імпортера на кожну партію товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №27/11/19/ESG товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
В подальшому, між DEVY GRANT LIMITED (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) було укладено договір купівлі-продажу від 10.02.2021 №4-DEVY (далі - контракт №4-DEVY), відповідно до п.1.1 якого Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктами 3.1 та 3.3 контракту №4-DEVY визначено, що за основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Поставка за даним контрактом має здійснюватися в повній відповідності з інвойсами та іншої товаросупровідної документації на кожну окрему поставку, в якій вказано необхідний асортимент.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №4-DEVY).
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №4-DEVY).
Пунктами 5.1 та 5.3 контракту №4-DEVY передбачено, що платежі за даним контрактом мають здійснюватися Імпортером на рахунки та на умовах, що зазначаються в додатковій угоді до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Сума, валюта платежу мають бути зазначені в інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №4-DEVY товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
Окрім того, 01.08.2020 між KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) було укладено договір купівлі-продажу №01/08/20/KN (далі - контракт №01/08/20/KN), відповідно до п.1.1 якого (в редакції додатку від 01.08.2020 до контракту купівлі-продажу №01/08/20/KN) Постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, зазначається в специфікаціях на кожну партію товару, яка відправляється Імпортеру на електронну адресу. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженими з Імпортером засобами електронної пошти.
Пунктом 3.1 контракту №01/08/20/KN визначено, що умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №01/08/20/KN).
Відповідно до п. 3.7 контракту №01/08/20/KN всі витрати на території країни призначення несе Імпортер.
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №01/08/20/KN).
Пунктом 5.1 контракту №01/08/20/KN (в редакції додатку від 01.08.2020 до контракту купівлі-продажу №01/08/20/KN) передбачено, що оплата за даним контрактом має здійснюватися Імпортером протягом 120 днів з моменту отримання товару на складі Імпортера на кожну партію товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №01/08/20/KN товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
В подальшому, між KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH (Постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (Імпортер) укладено контракт купівлі-продажу від 10.02.2021 №1-KNEBEL (далі - контракт №1-KNEBEL), відповідно до п.1.1 якого Постачальник постачає по даному контракту товари. Перелік товарів, що поставляються, з кодами згідно УКЗЕД зазначається в інвойсах та/або специфікаціях до даного контракту. Поставка товарів має здійснюватися у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з Імпортером.
Пунктом 3.1 контракту №1-KNEBEL визначено, що умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс-2000.
Навантаження товару Імпортеру має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої Сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці в країні, з якої здійснюється поставка (п. 3.4 контракту №1-KNEBEL).
Відповідно до п. 3.7 контракту №1-KNEBEL всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати Імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Ціни товарів, що поставляють, мають бути погоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного контракту (п. 4.1 контракту №1-KNEBEL).
Пунктом 5.1 контракту №1-KNEBEL передбачено, що платежі за даним контрактом мають здійснюватися Імпортером на рахунки та на умовах, що зазначаються в цьому контракті, інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару.
За положеннями п. 6.1 контракту №1-KNEBEL товари повинні мати упаковку, яка забезпечує збереження товарів під час транспортування при належному поводженні з вантажем.
На виконання взятих на себе зобов`язань постачальниками А Sandikсi Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED та KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH на адресу TOB «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» поставлено товар.
В свою чергу, TOB «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» звернулось до Дніпропетровської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного оформлення наступних товарів:
До кожної ЕМД для митного оформлення товарів позивачем був поданий відповідний пакет документів, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, а саме: контракт купівлі-продажу, сертифікати якості, походження та свідоцтво про дезінфекцію та дезінсекцію, довідка про транспортні витрати, накладна, рахунок-фактура (інвойс), лист щодо ввезення одягу та взуття які були у вжитку, книжка МДП (carnet TIR), міжнародна автотранспортна накладна, експортний товарний документ, декларація про походження товару, інші некласифіковані документи.
За результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками митним органом було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Відповідач посилається не те, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за вищевказаними електронними митними деклараціями зґенеровано наступні форми митного контролю:
- захід 101-1 - витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів;
- захід 103-1 - перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби;
- захід 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів;
- захід 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів;
- захід 111-5 - перевірка правильності справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати.
За результатом такого контролю посадовою особою митного органу встановлено, що подані декларантом до Дніпровської митниці Держмитслужби документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності, що фактично зводяться до наступного:
- декларантом контракти №23/11/19/AS, №3-ASТЕХ, №27/11/19/EU, №2-EUROCYCLE, №27/11/19/ESG, №4-DEVY, №01/08/20/KN, №1-KNEBEL заявлені як контракти з виробниками (код документу 4104), проте A Sandikci Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED та KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH є постачальниками товару. При цьому, заявлений товар бувшого використання, а товаросупровідні документи не містять відомості про виробника товару та торгівельну марку. Декларантом у електронному інвойсі ЕМД у графі «виробник, торгівельна марка» зазначено - не має даних;
- відправниками товару є HeinrichGlaserNacht. GmbH, AstraRecyclingLtd, GreenWorldReciclingLimited, VerSeRo GmbH, проте документального підтвердження договірних відносин з вказаними компаніями не надано;
- положеннями контрактів передбачено надання сертифікату походження товару. Вказаний документ до митного оформлення не надано. Декларантом надано сертифікат, виданий компаніями-постачальниками, у яких зазначено декілька країн походження. Зазначений документ не є документом який підтверджує країну походження товару;
- положеннями конрактів з постачальниками передбачено, що якість товару повинна відповідати нормам, прийнятим по кожному виду товару в країні його виробництва. Декларантом документ, що підтверджує такі норми до митного оформлення не надано, а також не надано документи, підтверджуючи виробника товару та торгівельну марку;
- положеннями контрактів передбачено надання імпортером замовлення у письмовій формі, проте вказаний документ не наданий декларантом до митного оформлення;
- у деяких рахунках-інвойсах відсутні підписи та печатки відправника, також не містять підписів та печаток надані до митного контролю та оформлення декларації про походження товару;
- в автотранспортних накладних (CMR) відсутні товаросупровідні документи, що унеможливило ідентифікацію вищевказаних накладних з відповідною постановкою товару;
- відповідно до умов контрактів від 10.02.2021 № 1-KNEBEL, №2-EUROCYCLE, №3-ASТЕХ, №4-DEVY умови оплати за товар повинні вказуватися у додатку на кожну окрему поставку товару. При цьому, в жодному наданому до митного оформлення документі не вказуються умови оплати за товар;
- у гр. 31 ЕМД (опис товару) декларантом заявлені товари зі ступенем зносу 29-30%, 3 категорії. У наданому сертифікаті якості ступінь зносу зазначено 30%. Інших підтверджуючих документів про якісні характеристики товару, які є визначальними характеристиками при здійсненні визначення митної вартості товарів декларантом до митного оформлення не надано;
- у наданих до митного оформлення висновках ТПП містяться посилання на український сайт www.olx.ua, а оцінювані товари - європейського походження. Висновок підготовлено з урахуванням інформації Інтернет - сайтів www.ebay.de, що є он-лайн платформою для бізнесу, «провідним постачальником он-лайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів», створювати власні профілі на якому мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних;
- декларантом не надано до митниці транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження транспортних витрат;
- у основних товаротранспортних документах та заявлених декларантом відомостях ЕМД містяться протиріччя щодо умов поставки товару, відповідно складових митної вартості відповідно до пункту 10 статті 58 МКУ.
Між декларантом та митним органом проводилась процедура консультацій в електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані гр.33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.
Так, Відповідачем, з урахуванням положень ст. 53 МКУ, декларанту надіслано електронні повідомлення аналогічного змісту, якими останнього для підтвердження заявленої митної вартості зобов`язано протягом 10 робочих днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме:
- рахунок-проформу;
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документ, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- документи, що містять відомості про перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Електронними повідомленнями декларант повідомив митниці, що всі необхідні документи ним вже були надані при оформленні митних декларацій.
Крім того, у зв`язку з прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
В графах 43 вказаних декларацій декларантом було зазначено: у лівому підрозділі - номер методу визначення митної вартості, що використовувався (1 - за ціною договору), а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом (6 - резервний метод). Крім того, у графах 45 ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» вказано відповідні суми коригування.
Не погодившись із прийнятими вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України; далі - МК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 7 МК України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 -4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3ст.53 МК України.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
При цьому, суд звертає увагу, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Викладена правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 25.06.2020 у справі № 805/2380/16-а, від 20.10.2020 у справі №809/1056/16 та від 15.06.2021 у справі № 803/538/17.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Суд також вважає за необхідне наголосити на тому, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постанові від 10.06.2020 у справі № 1.380.2019.004752.
Так, відносно розбіжностей, встановлених митницею, які стали підставою для витребування від декларанта додаткових документів та в подальшою підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, а також їх взаємозв`язку із наявністю обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, суд звертає увагу на таке.
Митним органом висловлено зауваження про відсутність в документах поданих ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» до митного оформлення відомостей про виробника товару та торгівельну марку.
Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» коду документа 4104 відповідає зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.
Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» до товарної позиції 6309 включаються тільки: (a) вироби з текстильних матеріалів: одяг і додаткові речі до одягу та їх частини; ковдри та пледи дорожні; білизна постільна, столова, туалетна або кухонна; вироби для меблювання, крім килимів товарних позицій 5701-5705, та меблево-декоративних тканин і гобеленів товарної позиції 5805; (b) взуття і головні убори з будь-якого матеріалу, крім азбесту.
Для включення до цієї товарної позиції зазначені вище вироби повинні одночасно відповідати таким вимогам: мати помітні ознаки використання (носіння), та поставлятися навалом (без упаковки) або у тюках, мішках чи аналогічних упаковках.
За умовами зовнішньоекономічних контрактів з A Sandikci Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED та KNEBEL TEXTIL RECYCLING GMBH на адресу ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» постачався товар, що був у вжитку, в тому числі одяг, взуття та домашній текстиль.
З огляду на вищевикладене, суд вважає правомірними посилання позивача про неможливість зазначення в графі 31 ЕМД виробника, оскільки такий товар виробляється постачальниками, а саме: збирається, сортується, дезінфікується, пакується та підготовляється до відправки отримувачу та вказати виробника конкретної речі (як наприклад нової) нема можливості.
Щодо зауважень митного органу про те, що відправниками товару є HeinrichGlaserNacht. GmbH, AstraRecyclingLtd, GreenWorldReciclingLimited, VerSeRo GmbH, проте документального підтвердження договірних відносин з вказаними компаніями не надано, суд звертає увагу, що вказані суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності зазначені контрагентом DEVY GRANT LIMITED як відправники вантажу, при цьому контракт між позивачем та вказаним контрагентом є двостороннім, що свідчить про відсутність впливу вказаної обставини на митну вартість товарів.
Суд також не погоджується з посиланнями митниці щодо не надання під час митного оформлення замовлень у письмовій формі, оскільки такі заявки в силу ч.2 ст.53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару та жодним чином не впливають на складові митної вартості.
Щодо тверджень митного органу про неналежність наданого ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» сертифікатів походження товару, виданих компаніями-постачальниками, у яких зазначено декілька країн походження, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до частини 3 статті 36 МК України під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Таким чином, зазначення в сертифікатах походження товару декількох країн, які входять до складу Європейського Союзу не може вважатися порушенням чинного законодавства.
Суд також відхиляє посилання митного органу на ненадання декларантом сертифікату якості як на підставу для витребування додаткових документів та коригування митної вартості товару, заявленого позивачем до митного оформлення, оскільки сертифікат якості товару не є документом, який підтверджує митну вартість товару в розумінні ч.2 ст.53 МК України.
Щодо тверджень митного органу про відсутність підписів та печаток відправника у деяких рахунках-інвойсах, а також в деклараціях про походження товару, суд звертає увагу, що відповідно до п.7 ч.3 ст.53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.
Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 257 МКУ МД та інші документи, подання яких митним органам передбачено МКУ, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. Крім того, законодавчо не передбачено обов`язкового завіряння електронних МД печаткою митного органу.
При цьому, суд звертає увагу, що жодних обґрунтувань як вказані недоліки впливають на визначення митної вартості заявлених до митного оформлення товарів митним органом висловлено не було. Належних та допустимих аргументів щодо наявність ознак підробки вказаних документів відповідачем під час прийняття оскаржуваних рішень також не наведено.
Поряд із цим, відповідач в оскаржуваних рішеннях також посилався на відсутність в автотранспортних накладних товаросупровідних документів, що унеможливило ідентифікацію вищевказаних накладних з відповідною постановкою товару.
Суд звертає увагу, CMR - міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно-транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.
CMR є документом, який доводить факт укладення договору на автомобільне перевезення вантажу. При цьому, CMR заповнюється відправником вантажу на підставі інструкцій і вказівок, які він отримує від транспортно-експедиторської компанії, а тому відсутність певної інформації не може ставитись у вину позивачу.
За таких умов, суд вважає, що зауваження та недоліки у заповненні CMR не є такими, що можуть мати значення для визначення митної вартості товару, з врахуванням умов поставки за контрактом.
Суд також завертає увагу, що митним органом висловлені зауваження до умов оплати за товар за контрактами № 1-KNEBEL, №2-EUROCYCLE, №3-ASТЕХ, №4-DEVY, проте Верховним Судом, при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/4680/16, від 30.11.2018 у справі №815/4044/15 та від 29.07.2020 у справі №420/1709/19.
Стосовно зауважень митного органу, які висловлені щодо сертифікатів якості, в яких зазначено ступінь зносу - 30%, а також експертних висновків ТПП від 16.03.2021 №ГО-448, №ГО-447, №ГО-449 та від 19.04.2021 №ГО-637, які подані до митного оформлення товарів за контрактами №1-KNEBEL, №2-EUROCYCLE, №3-ASТЕХ, №4-DEVY, суд враховує, що за приписами п.8 ч.3 ст.53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, є додатковими документами на підтвердження митної вартості товару.
Право торгово-промислових палат на проведення експертизи і контролю якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) та визначення їх вартості прямо передбачено ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, а експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.
Отже, декларантом для митного оформлення товару було надано митному органу висновки експерта ТТП, який відповідно до законодавства України є належним доказом підтвердження наданої позивачем інформації про митну вартість товару.
Надаючи оцінку доводам митного органу про непідтвердження позивачем транспортних витрат, суд звертає увагу на те, що Верховним Судом сформовано правозастосовчу практику в подібних правовідносинах, відповідно до якої, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати, тощо є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження витрат на перевезення декларантом, зокрема, були надані договори перевезення від 07.05.2020 №07 між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» та ФОП ОСОБА_1 , від 25.01.2021 №25/01 між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» та ТОВ «САНІОЛ», від 15.05.2020 №1505ТР між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» та ТОВ «ТЕК «ГАРАНТ», від 19.05.2020 №19052020 між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» та ТОВ «РАФ-Транс», а також довідки про транспортні витрати/розрахунки навантаження, які не містять розбіжностей та відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Щодо зауваження відповідача про ненадання до митного оформлення замовлень на транспортування, рахунку-фактури на оплату та актів виконаних послуг, суд звертає увагу на те, що на момент подання спірних ЕМД митному органу транспортні послуги оплачені не були, оскільки оплата за перевезення здійснюється по закінченні перевезення, тобто після вивантаження товару на складі покупця, а не в момент знаходження його на митниці.
Крім того, замовлення на транспортування не є документом, який підтверджує митну вартість товару в розумінні ч.2 ст.53 МК України.
Разом із тим, суд звертає увагу, що в ході судового розгляду ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» було надано платіжні доручення про сплату транспортних послуг за договорами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Водночас, суд звертає увагу, що позивачем до матеріалів справи було також надано платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах про сплату ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» за товари постачальникам.
Стосовно розбіжностей щодо умов поставки товару та інших розбіжностей, встановлених митним органом під час митного оформлення спірних ЕМД суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки відповідачем не було ограновано взаємозв`язок між такими розбіжностями із складовими митної вартості заявленого до митного оформлення ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП», то такі розбіжності не приймаються судом до уваги.
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
При цьому, щодо наведених в ході судового розгляду посилань митного органу на те, що позивач скористався правом на випущення товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання шляхом надання гарантій на підставі ч.7 ст.55 МК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.
За змістом частини 1 статті 24 МК України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.
Частиною 1 статті 29 МК України передбачено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
Згідно із частинами 7-10 статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Частиною 6 статті 257 МК України визначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до глави 2 розділу ІІ «Заповнення граф митної декларації» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (далі - Порядок №651), графа 43 «Метод визначення вартості» заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.
Графа 45 «Коригування» заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу Х Митного кодексу України. У графі 45 «Коригування» зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.
За змістом пункту 4.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30 травня 2012 року (далі - Порядок №631), та частини одинадцятої статті 264 МК України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:
1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;
2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;
3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
За загальним правилом до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
З приписів наведених норм права слідує, що положення частини 7-10 статті 55 МК України регламентовано дії декларанта з метою випуску товару у вільний обіг у випадку, якщо останній не згоден з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів та має намір подати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Так, у випадку визнання митним органом заявленої митної вартості в результаті розгляду додатково поданих декларантом документів та самостійного скасування рішення про коригування заявленої митної вартості, законодавець надає декларанту право на спрощений порядок повернення митним органом гарантійної суми, яка дорівнює різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (розділ Х МК України).
У випадку ж, якщо декларант не згоден із рішенням про коригування митної вартості, проте, не має наміру надавати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості (як позивач у даній справі), подання з метою випуску товару у вільний обіг нової митної декларації із зазначенням митної вартості товару у відкоригованому митним органом розмірі не суперечить приписам частини сьомої статті 55 МК України (враховуючи, що митні платежі в такому випадку сплачуються у розмірі згідно з відкоригованою митною вартістю) та в жодному разі саме по собі не може свідчити про згоду декларанта із скоригованою митним органом митною вартістю. З огляду на те, що частиною восьмою статті 55 МК України встановлено право, а не обов`язок декларанта на підтвердження заявленої митної вартості в позасудовому порядку, відмова декларанта від такого права та подання нової митної декларації зі сплатою митних платежів у встановленому митним органом розмірі без оформлення відповідної фінансової гарантії не може слугувати підставою для позбавлення його права на судове оскарження рішення про коригування митної вартості та є порушенням його права на справедливий суд, гарантованого, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Верховний Суд України у справах №21-160а15, №21-201а14, не ставлячи право позивача на судове оскарження рішення митного органу у залежність від способу сплати ним різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (подання нової митної декларації зі сплатою митних платежів у встановленому митним органом розмірі або оформлення відповідної фінансової гарантії відповідно до розділу X МК України), також зазначав, що у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів з питань: перевірки достовірності документів, що підтверджують країну походження товару, який переміщується на митну територію України; визначення, призначення, заявлення, з`ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості; митного контролю і митного оформлення, декларант (суб`єкт господарювання, підприємство) може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.
Таким чином, право декларанта на оскарження рішень, дій чи бездіяльності митного органу не поставлено законодавцем у залежність від того, яким чином декларант скористався правом на випуск товару у вільний обіг: шляхом сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, або шляхом сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та наданням гарантій у розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МК України.
Аналогічний підхід вже було викладено Верховним судом у постановах від 27.04.2020 (справа №140/804/19), від 07.052020 (справа №400/2922/18), від 02.02.2021 (справа №520/4501/19), від 27.05.2021 (справа № 500/2632/19).
Поряд із цим, суд звертає увагу, що в нових деклараціях поданих до митниці з метою випущення товару у вільний обіг позивач у графах 43 зазначив у лівому підрозділі - номер методу визначення митної вартості, що використовувався (1 - за ціною договору), а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом (6 - резервний метод), а також у графах 45 ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» вказано відповідні суми коригування, що свідчить про наявність спору між сторонами щодо визначення митної вартості заявлених позивачем до митного оформлення товарів.
З огляду на вищевикладене, суд наголошує, що з матеріалів справи вбачається, що надані позивачем документи дають можливість ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують ціну імпортованого товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.
Відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, проте не надання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.08.2021 у справі № П/811/573/17.
Водночас, суд наголошує, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Проте, відповідачем під час судового розгляду не надано жодних доказів недостовірності заявленої ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУПП» вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Наведений висновок корелюється з правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 по справі №810/1175/16.
Отже, з огляду на фактичні обставини справи та, враховуючи правові позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку, що в заявленому розгляду спорі розбіжності, на які посилається відповідача, не могли свідчили про наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).
Відповідно до п.4 ст.57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України.
Судом також враховано, що в спірних рішеннях митним органом не було підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; не спростована правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем.
Також, суд звертає увагу, що Митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
Наведена позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 09.04.2020 по справі №826/4827/16.
Таким чином, суд приходить до висновку, що митний орган в ході судового розгляду не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.03.2006 №3477-ІV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Більш того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у справі №815/1670/17 зазначив, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства. Крім того, якщо у спірних рішеннях не наведено обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості, що є самостійною підставою для їх скасування.
Вказана правова позиція застосвана також у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 1.380.2019.004752
З огляду на викладене, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку про неправомірність спірних рішень Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару за резервним методом та наявність підстав для їх скасування.
Водночас, згідно з частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до частини сьомої статті 54 МК України, у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
З тлумачення даних норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями пункту 2 частини шостої статті 54, частини третьої статті 53 МК України, вбачається що відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими органом доходів і зборів витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року по справі №815/3142/17.
Оскільки прийняття оскаржуваних карток відмови обгрунутвано митним органом як наслідок прийняття спірних рішень про коригування митної вартості, то суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними та скасування прийнятих Дніпропетровською митницею Держмитслужби карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові та заяві про збільшення позовних вимог доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 49 940,00 грн, сплачений ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжних доручень від 10.03.2021 №492 та від 24.05.2021 №675, підлягає стягненню з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпропетровської митниці Держмитслужби судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 49 940,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень нуль копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно