Справа № 440/3844/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3844/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача Манукян Марти Андріївни про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/3844/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про: визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмір, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

01 березня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №440/3844/20, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

13 квітня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/3844/20 про зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

26 серпня 2021 року представником позивача до суду подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/3844/20, а саме, стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського,47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано судді Ясиновському І.Г.

Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року таку заяву призначено до судового розгляду.

01 вересня 2021 року на електронну пошту суду надійшов відзив на заяву, відповідно до якого представник відповідача наголошував на відсутності підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/3844/20, наголошуючи на вжитті останнім всіх заходів щодо забезпечення виконання судового рішення /а.с. 74-75/.

Сторони у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати заяву в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/3844/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За нормами ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Всупереч вказаними вимогам КАС України заявником не зазначено жодних обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Суду не надано жодних доказів щодо звернення вказаного судового рішення до примусового виконання.

Суд враховує, що алгоритм дій щодо примусового виконання судових рішень врегульовано правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Так, саме поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Водночас, суд дійшов висновку, що резолютивна частина рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі № 440/3844/20, є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявників на те, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Отже, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

У поданій заяві стягувач просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у цій справі шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн, чим фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Суд зазначає, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

У спірних відносинах зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання здійснити виплату на стягнення такої виплати призведе до зміни суті ухваленого судом рішення з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Подібні висновки щодо правозастосування у спірних відносинах наведені у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №№ 21-394а14, 21-475а14, від 25.11.2014 у справі №21-506а14, від 13.01.2015 у справі №21-604а14, від 17.02.2015 у справі №21-622а14 та Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а, від 22.03.2018 у справі №281/3087/14-а, від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 8.05.2018 у справі №266/935/17, від 27.06.2018 у справі №713/1062/17, від 10.07.2018 у справі №490/9519/16-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд зазначає, що питання стягнення нарахованих, проте не виплачених сум вказаної вище допомоги, може бути предметом іншого судового позову, у разі якщо позивач вважає, що такі дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області суперечать вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача Манукян Марти Андріївни про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №440/3844/20 не узгоджується з положеннями статті 378 КАС України, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 243, статтями 248, 374, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Манукян Марти Андріївни про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/3844/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г.Ясиновський