Справа № 278/2458/21
Суддя: Татуйко Є. О.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/2458/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О., секретаря Петровської Ю.Р., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивач ставить на вирішення суду питання про правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення швидкості руху автомобіля.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено.

Відповідач не подавав відзив на позов.

Проаналізував матеріали справи надані позивачем, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, користується пільгами передбаченими для ветеранів війни, учасників бойових дій та зареєстрований на території Житомирського району Житомирської області.

Відповідач наклав на позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості більш як на 20 км/год, що мало місце 23 липня 2021 року об 21 годині 16 хвилин в м. Житомирі на Київському шосе, 131.

Відеозапис фіксування процесу накладення адміністративного стягнення не містить порушень законодавства, які б вимагали закривати провадження у справі.

Позивач, як на підставу заявлених вимог посилається на те, що відповідачем протиправно використовується прилад вимірювання швидкості "ТРУКАМ", оскільки останній не дозволений на території України та не пройшов усіх дозвільних інституцій.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Органи Національної поліції у відповідності до ст. 222 КУпАП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає, що відповідачем порушено законодавство України, як при виявленні правопорушення так і при складенні протоколу про накладення адміністративного стягнення. Звідси позов задоволеним бути не може. Судом встановлено за доказами поданими самим позивачем, що відповідач у порядку та спосіб передбачений законодавством України зупинив водія та, дотримавшись процедури визначеної законом, притягнув його до адміністративної відповідальності з правильною кваліфікацією та в межах санкції частини статті інкримінованого правопорушення наклав штраф. Позиція позивача щодо того, що прилад, яким зафіксовано правопорушення не чинний на території України, суд вважає голослівною та такою, яка не підтверджена жодними доказами. Мало того, правова позиція Верховного Суду, що згадується позовом не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки стосується інших правовідносин.

Результати вирішення спору не дають підстав для розподілу судових витрат позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд, --

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до сьомого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення відповідає даті ухвалення.

Суддя Є.О. Татуйко