Справа № 440/5611/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 06 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5611/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

визнання протиправними дій відповідача щодо невключення до загального страхового стажу періоду роботи позивача з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року;

зобов`язати відповідача включити до загального страхового стажу позивача період роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 09 серпня 2019 року з урахуванням періоду роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що з серпня 2019 року є пенсіонером, якому призначена пенсія по інвалідності. Будучи зацікавленим у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи в районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою. За результатами розгляду вищевказаного звернення відповідач листом від 06 серпня 2020 року повідомив про неможливість зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року з огляду на те, що вкладиш до його трудової книжки, що підтверджує спірний період роботи, оформлений з порушеннями - не містить відбитку печатки, а уточнюючі довідки на підтвердження спірного періоду роботи позивачем не надавались. Не погоджуючись з позицією відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 червня 2021 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що правові підстави для зарахування до страхованого стажу позивача спірного періоду відсутні у зв`язку із тим, що вкладиш до трудової книжки ОСОБА_1 , який підтверджує періоди роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року, оформлений з порушеннями - не містить відбитка печатки. Оскільки вищевказані недоліки в установленому законом порядку не усунуті шляхом надання довідок про підтвердження страхового стажу, орган Пенсійного фонду повідомив позивача про неможливість зарахування спірного періоду до його страхового стажу.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

У 2012 році позивачу призначено пенсію по інвалідності. У липні 2019 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком.

У подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до трудового стажу позивача період його роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1921 року в районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню, а також здійснити відповідний перерахунок пенсії за віком з дня її призначення.

За результатами розгляду вищевказаної заяви в порядку Закону України "Про звернення громадян" відповідач листом від 06 серпня 2020 року повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення його заяви.

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У розумінні статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України /ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення"/.

За правилами пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року (надалі - Порядок № 637).

За приписами частин першої, другої та третьої зазначеного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом пунктів 2-3 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищевказаного дає підстави вважати, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію.

Як встановлено судом відомості про роботу позивача у спірному періоді підтверджуються вкладишем до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , що ведеться з 13 грудня 1988 року.

Разом із тим, суд погоджується з тим фактом, що зазначений документ містить недоліки в частині його оформлення - на першому аркуші вказаного документа відсутній відбиток печатки.

Таким чином, вкладишем до трудової книжки, який має статус основного документа, що підтверджує стаж роботи, підтверджено, що гр. ОСОБА_1 період з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року працював у районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню.

Судом встановлено та підтверджено у відзиві на позов, що єдиною підставою для відмови в зарахуванні до трудового стажу позивача періоду його роботи в районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню, є наявність недоліків, допущених роботодавцем позивача під час оформлення вкладиша до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 13 грудня 1988 року.

Пунктом 2.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, що діяв до 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція № 162) заповнення трудової книжки уперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, перекладі на іншу постійну роботу або звільненні, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 2.10 Інструкції № 162 врегульовано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочень чи зміни імені та по-батькові на ініціали) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

У відповідності до пункту 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник власним підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Пунктом 3.1 Інструкції № 162 врегульовано, що у тих випадках, коли в трудовій книжці заповнені всі сторінки відповідних розділів, трудова книжка доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається до трудової книжки, заповнюється та ведеться адміністрацією підприємства за місцем роботи працівника або службовця в тому ж порядку, що й трудова книжка. Вкладиш без трудової книжки недійсний.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії вкладиша до трудової книжки позивача, останній не містить відбитка печатки підприємства.

Суд погоджується з доводами відповідача, що відсутність відбитка у печатки у вкладиші до трудової книжки є порушенням Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, разом із тим, такий недолік є порушенням порядку ведення трудової книжки, допущеним посадовою особою, уповноваженою на її заповнення.

Як пояснив позивач, надання уточнюючих довідок не є можливим через те, що підприємства, з якими позивач перебував упродовж спірного періоду в трудових відносинах, були розташовані на території Російської Федерації та наразі є ліквідованими, що унеможливлює отримання позивачем уточнюючих довідок.

Так само вищевказані обставини виключають можливість отримання відповідачем уточнюючої довідки щодо стажу роботи позивача упродовж спірного періоду інформації шляхом направлення запиту в межах повноважень, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Вказані положення деталізовано у пунктах 17, 18 Порядку № 637, відповідно до яких за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З огляду на те, що трудова діяльність у спірному періоді позивачем здійснювалась на території Російської Федерації у районах, прирівняних до Крайньої Півночі, отримання показань свідків щодо підтвердження трудового стажу позивача є неможливим.

Відтак, єдиним документом, який підтверджує страховий стаж позивача упродовж періоду з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року, є трудова книжка з вкладишем, оформленим з порушенням вимог Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162.

Разом із тим, суд переконаний, що реалізація соціальних прав позивача, зокрема, на зарахування до страхового стажу спірного періоду та на призначення належного йому розміру пенсії, не може ставитись у залежність від неправомірних дій особи, уповноваженої роботодавцем позивача на заповнення трудової книжки.

Так, відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та з`ясувавши усі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо невключення до загального страхового стажу періоду роботи позивача з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року та зобов`язання відповідача включити до загального страхового стажу позивача період роботи в районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року.

Разом із тим, на переконання суду не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 09 серпня 2019 року з урахуванням періоду роботи з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року.

Вищевказані позовні вимоги суд вважає передчасними, оскільки наразі зарахування спірного періоду до загального страхового стажу відповідача не проведено, а тому відповідний перерахунок пенсії (з дня її призначення) органом пенсійного фонду не поводився, а судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права. Оскільки рішення суду не може регулювати правовідносини, які можливо матимуть місце у майбутньому, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Сума сплаченого позивачем судового збору підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

/ Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невключення до загального страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області включити до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в районах, прирівняних до Крайньої Півночі, стаж роботи на яких підлягає пільговому обчисленню, з 13 грудня 1988 року по 29 лютого 1992 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова