Справа № 200/5760/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 р. Справа№200/5760/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання (далі відповідач), відповідно до якого просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 24.09.2019 року пенсії за віком позивачу, за розміром згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням періодів роботи з 30 квітня 1998 року по 19 жовтня 2001 роки у ТОВ «Айсберг», як таких, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком;

зобов`язати відповідача здійснити з 24.09.2019 року нарахування та виплату пенсії за віком позивачу, за розміром згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням періодів роботи з 30 квітня 1998 року по 19 жовтня 2001 роки у ТОВ «Айсберг», як таких, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком;

визнати протиправною та скасувати рішення № 103 від 04.09.2020 року Маріупольського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області, 42171861. вихід 0580-09-8/15428 від 23.09.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 лютого 2020 року, через свого представника, ознайомилась з рішенням № 59 від 20.12.2019 року Маріупольського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області, яким їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно її заяви про призначення пенсії.

Позивачка зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року по справі № 200/3691/20-а визнав протиправним та скасував рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.12.2019 року № 59 «Про відмову в призначенні пенсії» та зобов`язав Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву Позивача від 24.09.2019 року № 6076 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Однак, відповідач рішенням № 103 від 04.09.2020 року відмовив у призначенні пенсії позивачці, у зв`язку із неподанням довідки з ТОВ «Айсберг» за період роботи її з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року.

Позивачка, звернула увагу суду на те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року по справі № 200/3691 /20-а набрало законної сили 26.08.2020 року, а рішення № 103 про відмову в призначенні пенсії від 04.09.2020 року був прийнятий 23.09.2020 року та підписаний ОСОБА_2 вих. 0580-09-8/15428 від 23.09.2020 року, тобто пізніше 10 днів, що не відповідає вимогам 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1

Щодо довідки про період роботи ТОВ «Айсберг» позивачка зазначила, що орган, який призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, однак Пенсійний фонд не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження вищезазначеного стажу позивачки. Пенсійний фонд всупереч рішення суду не врахував його правовий висновок, та відмовив їй з тих же підстав, не змінивши ні слова, додав тільки те, що він не отримував довідку ТОВ «Айсберг» за період роботи з 30.04.1998 року по 1910.2001 року, що не відповідає дійсності.

Позивачка вважає, що має право на відповідну пенсію та документи, що його підтверджують, не згодна з рішенням відповідача, вважає його незаконним та таким, що порушує її конституційні права.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначив, що 24.09.2019 року позивачка звернулась до відповідача із заявою № 6076 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що розглянувши заяву про призначення пенсії відповідачем було встановлено, що з доданих до заяви документів загальний страховий стаж для визначення права на пенсію позивачки становить 11 років 11 місяців 12 днів, у зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 59 від 20.12.2019 року, так як до страхового стажу недостатньо для призначення пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року по праві № 200/3691/20-а було вирішено скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 2.12.2019 року № 59 «про відмову в призначенні пенсії», та зобов`язано розглянути повторно заяву від 24.09.2019 року № 6076 ОСОБА_1 . В рішенні було зазначено те, що при призначенні пенсії до трудового стажу не було враховано період роботи у ТОВ «Айсберг» з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року.

Відповідач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року по праві № 200/3691/20-а управлінням повторно розглянута заява позивачки № 6076 від 24.09.2019 року та встановлено, що її трудова книжка НОМЕР_1 від 1.09.1976 року не містить записи стосовно трудової діяльності за період з 01.07.1994 року по 06.04.2003 року.

Відповідач наголосив, що про період її роботи у ТОВ «Айсберг» з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року управлінню стало відомо з рішення суду від 30.04.2020 року по справі № 200/3691/20-а. При повторному розгляді заяви від 24.09.2019 року № 6076 управлінням було виявлено, що матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять жодного документу в підтвердження періодів роботи у ТОВ «Айсберг» з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року, тобто ніякі довідки з ТОВ «Айсберг» позивачкою відповідачу не надавались, що підтверджується розпискою-повідомленням, яка складена спеціалістом управління при прийнятті заяви про призначення пенсії.

Вказує, що відповідно до розписки-повідомлення ОСОБА_1 надала до управління трудову книжку НОМЕР_2 від 16.09.1976 року та довідку ПАО «ММК им. Ильича» № 175 від 18.07.2019 року про стаж роботи.

Відповідач зазначив, що позивачкою не було здійснено ніяких дій щодо досудового врегулювання спору та довідку за період її роботи у ТОВ «Айсберг» управлінню не надавала.

Відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5760/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року розгляд справи № 200/5760/21 вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено.

Замінено відповідача у справі № 200/5760/21 - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (), на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: площа Соборна, будинок 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122).

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 200/5760/21-а на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 09 серпня 2021 року та витребувно від ОСОБА_1 : докази на підтвердження отримання спріного рішення уповноваженим представником позивачки саме 07.11.2020 року та запропоновано позивачці надати суду: письмові пояснення та відповідні докази на підтвердження того чи була подана довідка ТОВ Айсберг разом із заявою про призначення пенсії № 6076 від 24.09.2019 року до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

На виконання вимог ухвали суду від 21 липня 2021 року представниця позивачки надала письмові пояснення, в яких зазначила, що Донецьким окружним адміністративним судом в рішенні від 30.04.2020 року по справі № 200/3691/20, було встановлено, що довідку ТОВ «Айсберг» було подано до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області разом із заявою про призначення пенсії № 6076 від 24.09.2019 року.

Представниця позивачки зазначає, що предметом позовної заяви по справі № 200/3691/20 є визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.12.2019 року № 59 та зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути її заяву від 24.09.2019 року № 6076 про призначення пенсії за віком згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року у ТОВ «Айсберг» як таких, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком. Суд по справі 200/3691/20 на підставі поданих документів та пояснень сторін, які є ті самі особи, прийняв рішення з урахуванням того факту, що довідка ТОВ «Айсберг» була подана разом із заявою, так суд зазначав: «Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Вказує, що суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні періоди роботи позивача, які зараховані до трудового та страхового стажу, а які не зараховані, - не зазначені. Підстави не зарахування до трудового та страхового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії за віком відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Також, представниця позивачки вказала: «Таким чином суд приймавши рішення, врахувавши ч. 1 ст. 78 обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, зазначив, що «Суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні періоди роботи позивача, які зараховані до трудового та страхового стажу, які не зараховані, - не зазначені». Підстави не зарахування до трудового стажу відповідних періодів роботи позивача - в рішенні не наведені. Наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсій за віком - відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася», таким чином суд розглядаючи справу не встановлював факт подання довідки до пенсійного фонду ТОВ «Айсберг» разом із заявою про призначення пенсії № 6076 від 24.09.2019 року, а розглядав чому відповідач, - «допустив неналежний розгляд поданої нею заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення» розглядаючи рішення не зазначив «Підстави не зарахування до трудового та страхового стажу відповідних періодів роботи позивача».

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі № 200/5760/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 серпня 2021 року.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 26 серпня 2021 року не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом.

Спірне рішення про відмову у призначенні пенсії отримано з супровідним листом відповідача (а.с. 30) представником позивачки лише 07.11.2020 року (що підтверджено відбитком штампу поштового відділення АТ Укрпошта на відповідному конверті, долученому до позовної заяви).

Отже, враховуючи те, що позивачка звернулась до суду 06.05.2021 року (що підтверджується відбитком штампу поштового відділення АТ Укрпошта на конверті, у якому позовна заява надійшла до суду), нею не пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 122 КАС України.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12, 53-54).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122 є органом державної влади, про що вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 вересня 2019 року позивачка звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України № 1058-ІV) (а.с. 46-47).

До заяви про призначення пенсії позивачкою були надані наступні документи:

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- заяву про призначення/перерахунок пенсії;

- паспорт/посвідку;

- трудову книжку (копію) або документи про стаж ( НОМЕР_2 , довідку від 18.07.2019 року № 175);

- заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк);

- інший документ довіреність від 20.07.2018 року (а.с. 48)

За наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення від 20.12.2019 року №59 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 64-65).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 30.04.2020 року по справі 200/3691/20-а позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.12.2019 року № 59 Про відмову в призначенні пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2019 року № 6076 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 64 (шістдесят чотири) коп. (а.с. 115-118).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.4.2020 року по справ № 200/3691/20-а відповідачем було повторно розглянуто заяву № 6076 від 24.09.2019 року та прийнято рішення від 20.12.2019 року №103, яким знову відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 66-68).

Зі змісту рішення видно, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.12.2019 року № 59 «Про відмову в призначенні пенсії» та розглянути повторно заяву від 24.09.2019 року №6076 щодо ОСОБА_1 .

У рішенні суду було зазначено те, що при призначенні пенсії до трудового стажу не було враховано період роботи у ТОВ «Айсбег» з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року.

Вказано, що повторно розглянувши заяву № 6076 від 24.09.2019 року виявлено, що заявником не було надано довідки з ТОВ «Айсберг» за період роботи з 30.04.1998 року по 19.10.2001 рік, з тієї причини не можливо зарахувати до загального стажу зазначений період.

Загальний трудовий стаж для визначення права на пенсію ОСОБА_1 , становить 11 років 11 місяців 12 днів.

За таких обставин вирішено відмовити у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 66-68).

Інших підстав обґрунтування вищезазначені рішення відповідача не містить, що виключає право відповідача посилатись у своїх запереченнях на інші обставини та інше обґрунтування підстав його прийняття.

Суд зазначає, що до матеріалів справи долучено довідку ТОВ «Айсберг» про підтвердження фактичного трудового стажу № б/н від 06.02.2003 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 30.4.1998 року по 19.10.2001 року працювала повний робочий день на посаді токаря 2 розряду холодильної служби (а.с. 18).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 не менше 25 років. Пенсійний вік жінок, які народилися до , підвищується поступово, зокрема, жінки, які народилися з 01.04.1960 по 30.09.1960 мають право на пенсію після досягнення віку 59 років.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Даною статтею визначено порядок обчислення страхового стажу, а саме: періоди трудової діяльності, що враховувалися для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (по 31.12.2003 рік), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи), а з 01.01.2004 року - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків.

Так, відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту - Порядок №637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року №637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише у тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Постановою Кабінету Міністрів України №1028 від 09.12.2015 року пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, відомості про спірний період роботи з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року у ТОВ «Айсберг», відсутні у трудовій книжці позивачки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Судом встановлено, що суб`єктом владних повноважень, у спірному рішенні визначено, що не зараховано до стажу позивачки період роботи з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року у ТОВ «Айсберг», у зв`язку з ненаданням позивачкою нею довідки ТОВ Айсберг, що підтверджує вказаний стаж.

Отже, вказане рішення не містить посилання на те, що відповідний запис відсутній у трудовій книжці позивачки.

Суд зазначає, що позивачкою до позовної заяви (а.с. 18) було додано копію довідки ТОВ «Айсберг» про підтвердження фактичного трудового стажу № б/н від 06.09.2003 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року, працювала повний робочий день на посаді токаря 2 розряду холодильної служби (а.с. 18), проте, не надано доказів її додавання до заяви про призначення пенсії.

Суд не приймає посилання представниці позивачки на те, що цей факт встановлено у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року по справі 200/3691/20-а.

Так, судом встановлено, що лише на початку описової частини рішення Донецького окружного адміністративного суд від 30.04.2020 року по справі 200/3691/20-а було вказано про те, що однією з позовних вимог позивачкою було заявлено вимогу про зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути її заяву від 24.09.2019 року № 6076 про призначення пенсії за віком згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року у ТОВ «Айсберг» як таких, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком.

Отже, спірний період та ТОВ Асберг було лише описано судом як частину заявлених вимог, на початку описової частини рішення.

Проте, жодних фактів, пов`язаних з ТОВ Айсберг чи спірним періодом, чи з поданням позивачкою довідки ТОВ Айсберг разом із заявою про призначення пенсії, далі за текстом рішення судом встановлено не було.

Так, далі за текстом, у описовій, мотивувальній та резолютивній частинах вказаного рішення суду, відсутнє будь-яке посилання на спірний період роботи позивача у ТОВ Айсберг чи на те, що відповідача зобов`язано зарахувати до стажу позивачки чи на те, що судом встановлено факт того, що позивачкою було подано довідку ТОВ Айсберг та не встановлено судом взагалі жодних фактів, пов`язаних з ТОВ Айсберг чи спірним періодом.

Отже, враховуючи відсутність у трудовій книжці позивачки запису про спірний період роботи у ТОВ Айсберг та ненаданням позивачкою суду доказів подання довідки, що підтверджує вказаний стаж відповідачу, разом із заявою про призначення пенсії, суд констатує відсутність підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною, але, зазначає про таке.

Не заперечуючи того факту, що позивачкою не доведено того, що вона додала вказану довідку до заяви про призначення пенсії, суд звертає увагу на те, що сам відповідач, у спірному рішенні, вказує про те, що у рішенні суду було зазначено про те, що при призначенні пенсії до трудового стажу не було враховано період роботи у ТОВ Айсберг.

Крім того, відповідну довідку ТОВ Айсберг надано суду позивачкою під час розгляду даної справи.

Вказана довідка підтверджує трудовий стаж позивачки у ТОВ Айсберг, у період з 30.04.1998 року по 19.10.2001 року, отже, він має бути зарахований до трудового стажу позивачки для призначення пенсії за віком.

З огляду на все вищевикладене та на повторне звернення позивачки до суду з приводу призначення їй пенсії, суд, вирішуючий даний спір, суд застосовує приписи статті 6 КАС України, відповідно до яких суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Принцип «пропорційності», закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Крім того, судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

За таких обставин, суд вважає, за необхідне застосувати положення, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Ukraine-Tyumen v. Ukraine від 22 листопада 2007 року, заява 22603/02, у якому визначено, що відповідаючи інтересам суспільства, певна дія, вчинювана органами влади, все одно може порушувати права особи через її непропорційність.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зауважує, що правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися у делеговані повноваження.

Проте, суд зазначає, що ним, у даному рішенні надано правову оцінку, відповідно до якої підлягає зарахуванню до трудового стажу позивачки, для призначення пенсії за віком, період роботи у ТОВ Айсберг з 30 квітня 1998 року по 19 жовтня 2001 року.

Таким чином, спірне рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії з підстав незарахування до її стажу вказаного періоду є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині, задоволенню.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги повторне звернення позивача до суду, щодо питання призначення їй пенсії, яка гарантована Конституцією та чинним законодавством України та на яку вона має право, суд визнає позовні вимоги обгрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області № 0580-09-8/15428 від 23.09.2020 року № 103 від 04.09.2020 року та шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянуто заяву позивачки від 24.09.19 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновку суду про те, що підлягає зарахування до трудового стажу позивачки період роботи у ТОВ Айсберг з

З огляду на те, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст. 139 КАС України вважає за необхідне стягнути з на користь Державного бюджету 908,00 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії і скасування рішення - задовольнити частково.

Рішення Маріупольського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області, 42171861. вихід 0580-09-8/15428 від 23.09.2020 року № 103 від 04.09.2020 року - скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 24.09.2019 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновку суду про те, що підлягає зарахуванню до трудового стажу ОСОБА_1 , для призначення пенсії за віком, період роботи з 30 квітня 1998 року по 19 жовтня 2001 року у ТОВ Айсберг.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складене 03 вересня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч