Справа № 160/17541/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
29.12.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 1276 від 29.05.2020 Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0, 305 га у власність для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_1 .
- визнати протиправним та скасувати рішення Новомосковської міської ради № 1388 від 25.09.2020 Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,1200 га у власність для ведення садівництва на АДРЕСА_1 .
- зобов`язати Новомосковську міську раду Дніпропетровської області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,305 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач звернулась до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області із заявою та відповідними додатками до неї про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0, 305 га розташованої за місцем її постійного проживання в АДРЕСА_1 . Проте 29.05.2020 рішенням ХХVІІ сесії VII скликання № 1276 Новомосковської міської ради прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,305 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки згідно Плану зонування територій м. Новомосковська, затвердженого рішенням міської ради від 06.07.2018 № 656 зазначена земельна ділянка має обмеження - визначена під рекреаційну зону озеленених територій загального користування Р-3п . В подальшому позивач повторно звернулась із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га, розташованої за цією адресою вже для ведення садівництва.
Однак 29.09.2020 рішенням ХХІХ сесії VII скликання № 1388 Новомосковської міської ради позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки зазначена ділянка частково має обмеження - визначена до рекреаційної зони озеленених територій загального користування Р -3п.
Позивач вважає, що рішення відповідача № 1276 від 29.05.2020 та рішення № 1388 від 29.09.2020 року не доводять невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки містобудівній документації м. Новомосковськ та обставини, що унеможливлюють приватизацію ділянки для ведення особистого селянського господарства.
12.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у оскаржуваних рішеннях зазначено, що загальною підставою для відмови є наявність обмежень, а саме відповідно до плану зонування територій м. Новомосковська, затвердженого рішенням ХVсесії VII від 06.07.2018 № 656, земельна ділянка за адресою - АДРЕСА_1 , визначена під рекреаційну зону озеленених територій загального користування Р - 3п. Рішенні про відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок внаслідок невідповідності місця розташування земельних ділянок вимогам законів та містобудівної документації прийняті у встановлений спосіб з дотриманням процедури і строків є обґрунтованими, а отже міська рада діяла правомірно.
18.05.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого зазначено, що відповідачем не спростовано той факт, що за правовим статусом земельна ділянка орієнтовною площею 0,305 га належить до земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
22.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,305 га розташованої за адресою АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.
Рішенням ХХVІІ сесії VII скликання № 1276 Новомосковської міської ради 29.05.2020 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,305 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки згідно Плану зонування території м. Новомосковська, затвердженого рішенням міської ради від 06.07.2018 № 656 зазначена земельна ділянка має обмеження - визначена під рекреаційну зону озеленених територій загального користування Р-3п. (Лист відділу містобудування та архітектури від 04.05.2020 № 189)

28.07.2021 ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,12 га розташованої за адресою АДРЕСА_1 для ведення садівництва.

Рішенням ХХІХ сесії VII скликання № 1388 Новомосковської міської ради від 29.09.2020 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, оскільки відповідно до Плану зонування території м. Новомосковська, затвердженого рішенням ХV сесії VII скликання ввід 06.07.2018 № 656 зазначена земельна ділянка частково має обмеження визначена до рекреаційної зони озеленених територій загального користування Р-3п (Лист відділу містобудування т архітектури від 14.08.2020 № 411).

На думку позивача вказаними рішеннями порушено її право на надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд зазначає таке.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Новомосковської міської ради ХV сесії VІІ скликання затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Новомосковськ Дніпропетровської області». Відповідачем надано до суду додаток № 2 до рішення сесії Новомосковської міської ради від 06.07.2018 № 656 зі схематичним планом по внесенню, запропонованих при громадському обговоренні, змін до плану зонування території м. Новомосковськ відповідно до топографо-геодезичної підоснови М 1:2000, зокрема із зображенням домоволодінь з № 112 по 212 на АДРЕСА_1 .

З аналізу схематичного плану можна зробити висновок, що частина площі бажаної для отримання ділянки відноситься до рекреаційної зони Р-3п, яка призначена для організації повсякденного відпочинку населення.

До зони Р-3п входять парки, сквери, бульвари та інші озеленені території, що активно використовуються населенням для відпочинку, об`єкти відпочинку, туризму, спортивні та рекреаційні для дітей та дорослих.

Суд критично відноситься до твердження позивача про те, що на земельній ділянці яка перебуває у її довгостроковому фактичному користуванні відсутні парки, сквери, бульвари та інші озеленені території, що активно використовуються населенням для відпочинку, об`єкти відпочинку, туризму, спортивні та рекреаційні для дітей та дорослих, а також будь-яка забудова, оскільки фактичне не користування земельними ресурсами для рекреаційних цілей не позбавляє можливості в подальшому використовувати її у майбутньому. Окрім того, як зазначає позивач, вищевказана земельна ділянка обробляється нею шляхом ведення особистого селянського господарства, що фактично позбавляє можливості використовувати її громадою за належністю.

Статтею 19 Земельного кодексу України передбачено поділ земель на категорії за основним цільовим призначенням, зокрема на землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Земельного кодексу України, земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Згідно з положеннями ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

З аналізу вищевикладеного, можна зробити висновок, що частина земельної ділянки яку бажає отримати в подальшому у власність позивач відноситься до категорії рекреаційних зон озеленених територій загального користування, що унеможливлює передачу безоплатно у власність або користування за іншим цільовим призначенням (для ведення особистого селянського господарства або для ведення садівництва).

На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, що рішенні від 29.05.2020 № 1276 та від 25.09.2020 № 1388 про відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок внаслідок невідповідності місця розташування земельної ділянки відповідає вимогам Земельного кодексу України, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач довів правомірність складеного ним рішення, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (51200, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко