Справа № 400/2612/19
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2612/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ольшанське" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом Управління Держпраці у Миколаївській області до Комунального підприємство "Ольшанське" про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року Управління Держпраці у Миколаївській області звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства "Ольшанське", в якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: газонебезпечних робіт; робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зварювальних робіт; експлуатації і ремонту водозабірних споруд; робіт в колодязях та замкнутому просторі; експлуатації артезіанських свердловин № 1, № 9, № 26.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивач провів планову перевірку у сфері дотримання відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої були виявлені факти порушень нормативно-правових актів з охорони праці, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Миколаєві, позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням, Комунальним підприємством "Ольшанське" подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що апелянт погоджується з позивачем, що експлуатація механізмів, устаткування та виконання робіт, може створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а тому позовні вимоги в частині заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки задоволено вірно. Проте, що стосується артезіанських свердловин №1, 9 та 26, про які зазначено в в Акті перевірки порушення, стосуються порушення апелянтом вимог законодавства про користування надрами, а саме не обладнані пробовідбірним краном, рівнеміром, в артезіанських свердловинах не проводяться заміри статичним та динамічним рівнем з послідуючою фіксацією їх в експлуатаційний журнал, не проводяться щорічні генеральні перевірки і випробування стану артезіанських свердловин, огляди технічного обладнання, спостереження за режимом їх роботи, результати генеральних перевірок не вносяться до паспорта свердловини та інші. Тобто, апелянт вважає, що зафіксовані в акті перевірки порушення щодо експлуатації свердловин, не стосуються питання безпеки праці та не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому, враховуючи відсутність підстав вважати, що порушення зазначені в акті перевірки щодо експлуатації свердловин створюють загрозу здоров`ю та життю людини, у цій частині позову слід відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 14.05.2019 року по 27.05.2019 року посадові особи позивача провели планову перевірку відповідача на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки позивач склав акт від 27.05.2019 року № 650 (далі Акт), у якому зафіксована низка порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, зокрема й такі, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Акт підписаний посадовими особами позивача та директором відповідача Осадчим С.М.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачу внесено припис від 27 травня 2019 року № 650 про усунення виявлених порушень (далі припис № 650). Доказів оскарження припису № 650 відповідач не надав.

Перевірка позивача виявила такі порушення, які несуть загрозу життю і здоров`ю людей, а саме:

- відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: газонебезпечних робіт (порушення пункту 6 додатку 2 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, далі Порядок № 1107);

- відсутній дозвіл на користування надрами (порушення статті 16 Кодексу України «Про надра», статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»);

- не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра (порушення пункту 6 додатку 6 Порядку № 1107);

- не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на зварювальні роботи (порушення пункту 19 додатку 6 Порядку № 1107);

- не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на експлуатацію і ремонт водозабірних споруд (порушення пункту 3 додатку 6 Порядку № 1107);

- не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на роботи в колодязях та замкнутому просторі (порушення пункту 8 додатку 6 Порядку № 1107);

- артезіанські свердловини № 1 та № 9 не обладнані рівнемірами (порушення вимог пункту 5.3.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 (далі Правила № 30);

- у артезіанських свердловинах № 1 та № 9 не проводяться заміри статичних та динамічних рівнів з послідуючою фіксацією їх в експлуатаційний журнал (порушення пунктів 5.3.1, 5.3.4 Правил № 30);

- не проводяться щорічні генеральні перевірки і випробування стану артезіанських свердловин № 1 та № 9. Огляди технічного стану обладнання, спостережень за режимом їх роботи, аналізи води, зміни обладнання, ремонти, результати генеральних перевірок не заносяться до паспорту свердловин (порушення пунктів 5.3.9, 5.1.9 Правил № 30, статті 56 Кодексу України «Про надра»);

- зона санітарної охорони суворого режиму артезіанської свердловини № 9 потребує огорожі, яка виключає доступ сторонніх осіб (порушення пунктів 4.8-4.10 Правил № 30);

- консервацію (ліквідацію) свердловини № 26 не узгоджено з позивачем та не представлений типовий проект консервації (ліквідації) свердловини (порушення вимог статей 54, 56 Кодексу України «Про надра», статті 45 Гірничого закону України, пунктів 1.4, 4.4 Інструкції про порядок ліквідації, консервації підприємств з видобутку корисних копалин (в частині забезпечення безпеки, раціонального використання та охорони надр (НПАОП 00.-5.05-85) від 11.07.1985 № 28.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені перевірками та зафіксовані у актах перевірки порушення Закону України «Про охорону праці» створюють загрозу життю та здоров`ю людей, крім того, на час розгляду справи встановлені позивачем правопорушення, були усунуті відповідачем не в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2020 року відповідач подав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та зазначив про виконання ним вимог припису щодо газонебезпечних робіт, зварювальних робіт (обґрунтування такі роботи не проводяться, у штатному розписі відсутні одиниці електрогазозварника, зварювальний апарат списано з балансу підприємства), роботи в колодязях та замкнутому просторі не проводяться (обґрунтування наказ відповідача від 21.10.2019 № 35-а «Про заборону проведення робіт у колодязях і замкнутому просторі»); свердловина № 26 не працює. Також відповідач зазначив, що виконати вимоги припису відносно свердловин № 1, № 9 неможливо у зв`язку з відсутністю фінансової можливості у підприємства та селищної ради.

Отже, під час звернення до суду з цим позовом, не усуненими залишились наступні порушення:

- артезіанські свердловини № 1 та № 9 не обладнані рівнемірами (порушення вимог пункту 5.3.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 (далі Правила № 30);

- не проводяться щорічні генеральні перевірки і випробування стану артезіанських свердловин № 1 та № 9. Огляди технічного стану обладнання, спостережень за режимом їх роботи, аналізи води, зміни обладнання, ремонти, результати генеральних перевірок не заносяться до паспорту свердловин (порушення пунктів 5.3.9, 5.1.9 Правил № 30, статті 56 Кодексу України «Про надра»);

- зона санітарної охорони суворого режиму артезіанської свердловини № 9 потребує огорожі, яка виключає доступ сторонніх осіб (порушення пунктів 4.8-4.10 Правил № 30);

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами регулює Закон України "Про охорону праці" 14 жовтня 1992 №2694-ХІІ (далі - Закон №2694).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2694 охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Статтею 4 Закону № 2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно ч.1 ст.6 цього Закону умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (ч.1 ст.13 Закону № 2694).

При цьому, нормативно-правові акти з охорони праці - це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи, обов`язкові для виконання (ст.27 Закону № 2694).

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.39 Закону № 2694, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (надалі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 16 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі- Закон № 877-V), який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення заходів державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів.

Статтею 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Абзацом 3 статті 1 Закону № 877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно зі частинами першою та другою статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Таким чином, управління Держпраці є уповноваженим органом виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сфері геологічного вивчення надр, їх використання, а також використання і переробки мінеральної сировини.

Як вбачається зі змісту вимог апеляційної скарги, Комунальне підприємство «Ольшанське» не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації артезіанських свердловин № 1, № 9 та № 26.

Отже, у зв`язку з виявленими порушеннями відповідачу внесено припис від 27.05.2019 № 650 про усунення виявлених порушень (далі припис № 650). Доказів оскарження припису № 650 відповідач не надав.

Перевірка позивача виявила такі порушення, які несуть загрозу життю і здоров`ю людей, а саме:

- артезіанські свердловини № 1 та № 9 не обладнані рівнемірами (порушення вимог пункту 5.3.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 (далі Правила № 30);

- не проводяться щорічні генеральні перевірки і випробування стану артезіанських свердловин № 1 та № 9. Огляди технічного стану обладнання, спостережень за режимом їх роботи, аналізи води, зміни обладнання, ремонти, результати генеральних перевірок не заносяться до паспорту свердловин (порушення пунктів 5.3.9, 5.1.9 Правил № 30, статті 56 Кодексу України «Про надра»);

- зона санітарної охорони суворого режиму артезіанської свердловини № 9 потребує огорожі, яка виключає доступ сторонніх осіб (порушення пунктів 4.8-4.10 Правил № 30);

Згідно з пунктами 5.3.1, 5.3.3, 5.3.4 Правил № 30, у процесі експлуатації водозабірних споруд підземних джерел водопостачання персонал зобов`язаний: вести систематичні спостереження за станом джерела водопостачання (температурою і якістю води, дебітом експлуатаційних свердловин, статичним і динамічним рівнями в експлуатаційних і спостережних свердловинах); здійснювати постійний контроль за станом і роботою водозабірних споруд і устаткування; забезпечувати задані режими роботи експлуатаційних свердловин і насосних агрегатів; утримувати в належному стані зону санітарної охорони першого поясу; систематично проводити технічне обслуговування і ремонти; вести експлуатаційну документацію.

Кожна свердловина для забезпечення належної експлуатації повинна бути обладнана: амперметром для вимірювання сили струму, що споживається електродвигуном, манометром, вантузом чи вентилем для випуску повітря, зворотним клапаном, водолічильником, засувкою, рівнеміром (датчиком сухого ходу) та пробовідбірним краном.

Облік продуктивності свердловини слід вести за показанням водолічильника, встановленого на напірному трубопроводі. Динамічний рівень в експлуатаційних свердловинах вимірюють не рідше одного разу на місяць, статичний - у разі зупинення насосу після встановлення рівня водоносного горизонту, але не рідше одного разу на два місяці.

Відтак необладнання артезіанських свердловин № 1 та № 9 рівнеміром, непроведення статичних та динамічних замірів з наступною їх фіксацією в експлуатаційний журнал є порушенням законодавства про охорону праці.

Пунктіами 5.1.9., 5.3.9 Правил № 30, передбачено, що у процесі експлуатації до паспортів систематично вносять дані про результати генеральних перевірок, оглядів технічного стану споруд, спостережень за режимом їх роботи, аналізи води, а також про всі зміни в схемі комунікацій, заміни обладнання і ремонти. Один раз на рік в період, що визначається залежно від місцевих умов, проводиться генеральна перевірка стану свердловини, устаткування і всіх трубопроводів. Результати перевірки і випробовувань заносяться до паспорта свердловини.

Враховуючи, що відповідачем не здійснювалось проведення генеральних перевірок і випробувань артезіанських свердловин № 1 та № 9, а також враховуючи не внесення відповідних відомостей до паспорту свердловин, свідчить про порушенням законодавства про охорону праці.

Таким чином, колегія суддів визнає, що висновок суду першої інстанції щодо застосування заходів реагування до Комунального підприємства "Ольшанське" у вигляді зупинення експлуатації артезіанських свердловин №1 та 9, є правильний.

Крім того, згідно з пунктами 5.3.1, 5.3.3, 5.3.4 Правил № 30, у процесі експлуатації водозабірних споруд підземних джерел водопостачання персонал зобов`язаний: вести систематичні спостереження за станом джерела водопостачання (температурою і якістю води, дебітом експлуатаційних свердловин, статичним і динамічним рівнями в експлуатаційних і спостережних свердловинах); здійснювати постійний контроль за станом і роботою водозабірних споруд і устаткування; забезпечувати задані режими роботи експлуатаційних свердловин і насосних агрегатів; утримувати в належному стані зону санітарної охорони першого поясу; систематично проводити технічне обслуговування і ремонти; вести експлуатаційну документацію.

Кожна свердловина для забезпечення належної експлуатації повинна бути обладнана: амперметром для вимірювання сили струму, що споживається електродвигуном, манометром, вантузом чи вентилем для випуску повітря, зворотним клапаном, водолічильником, засувкою, рівнеміром (датчиком сухого ходу) та пробовідбірним краном.

Облік продуктивності свердловини слід вести за показанням водолічильника, встановленого на напірному трубопроводі. Динамічний рівень в експлуатаційних свердловинах вимірюють не рідше одного разу на місяць, статичний - у разі зупинення насосу після встановлення рівня водоносного горизонту, але не рідше одного разу на два місяці.

Отже, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо порушення Комунальним підприємством "Ольшанське вимог законодавства про охорону праці, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності обладнання артезіанських свердловин № 1 та № 9 рівнеміром, проведення статичних та динамічних замірів з наступною їх фіксацією в експлуатаційний журнал, відсутність яких є порушенням законодавства про охорону праці,.

Крім того, апелянтом не було надано до суду доказів усунення встановлених позивачем порушень експлуатації артезіанських свердловин № 1 та № 9.

Таким чином, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що необладнання артезіанських свердловин № 1 та № 9 рівнеміром, непроведення статичних та динамічних замірів з наступною їх фіксацією в експлуатаційний журнал, є порушенням законодавства про охорону праці.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає про відсутність підстав вважати, що порушення зазначені в акті перевірки щодо кслуатації артезіанської свердловини №26, сворює загрозу життю ти здоров`ю людей.

Судова колегія не погоджується з такими доводами апелянта, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою позивача виявлено порушення, які несуть загрозу життю і здоров`ю людей, а саме:

- консервацію (ліквідацію) свердловини № 26 не узгоджено з позивачем та не представлений типовий проект консервації (ліквідації) свердловини, що є порушенням вимог статей 54, 56 Кодексу України «Про надра», статті 45 Гірничого закону України, пунктів 1.4, 4.4 Інструкції про порядок ліквідації, консервації підприємств з видобутку корисних копалин (в частині забезпечення безпеки, раціонального використання та охорони надр (НПАОП 00.-5.05-85) від 11.07.1985 № 28.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач як суб`єкт нагляду у сфері охорони праці та промислової безпеки в ході планової перевірки виявив факти істотних порушень відповідачем вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки..

Згідно з ч.3 статті 21 Закону 2694-XII, роботодавець зобов`язаний одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1107, дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77.

Пункт 3 групи А Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, передбачає включення до цього Переліку газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах.

За нормами пункту 6 Порядку № 1107 в редакції станом на дату проведення перевірки та внесення припису № 650, дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

За нормами статті 54 Кодексу України про надра, ліквідація і консервація гірничодобувних об`єктів або їх ділянок здійснюються за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та іншими заінтересованими органами в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері гірничого нагляду та промислової безпеки.

Отже, зі змісту ст. 54 Кодексу України «Про надра» вбачається гарантування безпеки людей, майна і навколишнього природнього середовища, а тому доводи апелянта, про те, що порушення зазначені в акті перевірки щодо порушення вимог Закону України «Про надра» не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, є необгрунтованити.

Крім того, відповідно до статті 45 Гірничого закону України, ліквідація або консервація гірничого підприємства здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обгрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов оцінку впливу на довкілля, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами.

Судова колегія звертає увагу, що згідно Закону № 877-V та Положенням № 96 позивач наділений повноваженнями здійснювати комплексу перевірку з даних питань, а тому позивачу надано повноваження для здійснення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, у сфері охорони праці.

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повної або часткової заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників.

Отже, враховуючи відсутність факту погодження консервації свердловини № 26 між відповідачем та позивачем, а також не представленням позивачу типового проекту консервації свердловини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог в цій частині.

У відповідності до абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право: забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що виявлені під час проведення перевірки порушення законодавства у сфері забезпечення охорони праці та промислової безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, не усунуті відповідачем, а тому існує необхідність застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача шляхом повної заборони експлуатації артезіанських свердловин №1, № 9, № 26 - до усунення Комунальним підприємством "Ольшанське" виявлених в ході перевірки порушень.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ольшанське" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець