Справа № 460/4467/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Справа № 460/4467/20 пров. № А/857/12070/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 6 травня 2021 року (суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне, повний текст складено 6 травня 2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.04.2020 №88/03.15-24 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці на підставі довідки Рівненького апеляційного суду від 03.03.2020 №294/2020 (далі Довідка, Суд відповідно) про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2020 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі Рішення);

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.01.2020 відповідно до Довідки для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року (далі Рішення суду), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з Довідкою, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. Відмовлено у задоволенні позовної вимоги в частині зобов`язання ГУПФ здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020 (а.с.49-58, 86-93).

13.04.2021 до суду першої інстанції надійшла заява відповідача про роз`яснення Рішення суду (далі Заява), яка мотивована тим, що вказане Рішення суду не містить відсоткового розміру суддівської винагороди для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . На підставі цього, ГУПФ просило роз`яснити шляхом зазначення з якого відсоткового розміру суддівської винагороди проводити перерахунок довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці (а.с.128).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 6 травня 2021 року Заяву ГУПФ задоволено. Роз`яснено Рішення суду таким чином, що ГУПФ при перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з Довідкою, починаючи з 19.02.2020, слід враховувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі №460/3169/18 (далі Рішення суду-1) щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 90% від загального розміру суддівської винагороди.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом застосовано норми права, які діяли на момент звернення позивача за призначенням довічного грошового утримання судді у відставці, однак починаючи з 13.12.2019 виплата довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинна здійснюватися виходячи з 58% загального розміру суддівської винагороди.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін)за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ні оскаржене Рішення ГУПФ, ні Довідка не містили відомостей щодо відсоткового розміру суддівської винагороди ОСОБА_1 , з якого слід проводити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Отже звернення позивача за судовим захистом не було зумовлене порушенням його права на отримання довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок заниження відповідачем відсоткового розміру суддівської винагороди. Водночас, оскільки Рішенням суду-1 було встановлено, що з 01.02.2018 перерахунок та виплата довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинні здійснюватися органом ПФУ виходячи з 90% від загального розміру суддівської винагороди, то суд при роз`ясненні Рішення суду виходив із позиції, що викладена у цьому Рішенні суду-1.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За змістом частини другої статті 254 КАС суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Це означає, що роз`яснення судового рішення є за своєю правовою суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаних норм роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Інакше кажучи це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, з приводу яких виникають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Сама суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише має пояснити положення постановленого ним рішенням, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Необхідно зазначити, що роз`яснення резолютивної частини рішення не може замінювати його змісту, а заміна форми викладення, внесення змін до змісту, більш повно і ясно наведення окремих частин рішення заборонене законом.

Дане правило має виключення, за умови, якщо резолютивна частина рішення викладена таким змістом, який є незрозумілим.

Як уже згадувалось вище відповідач у Заяві просить вказати з якого відсоткового розміру суддівської винагороди проводити перерахунок довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці.

Разом з тим, необхідно зауважити, що зі змісту Рішення суду видно, що при його ухваленні судом не було вирішено вимоги позивача щодо того, який відсотковий розмір повинен братись до уваги ГУПФ при перерахунку довічного грошового утримання при виконанні Рішення суду. Вказаний недолік не було усунено і під час апеляційного перегляду Рішення суду, хоча у позовній вимозі чітко було зазначено в розмірі 90% суддівської винагороди.

Крім того, як зазначає суд в оскаржуваній ухвалі така вимога не вирішувалась оскільки звернення позивача за судовим захистом не було зумовлене порушенням його права на отримання довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок заниження відповідачем відсоткового розміру суддівської винагороди.

Відтак враховуючи наведені вище положення, судом при постановлені оскаржуваної ухвали грубо порушено норми процесуального права, що виразилось у роз`ясненні тих позовних вимог, які не були вирішенні під час ухвалення Рішення суду, що відповідно має наслідком скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні Заяви.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що оскільки у даному спорі судом не вирішувалось питання відсоткового розміру суддівської винагороди при проведенні перерахунку довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, то встановлення/визначення такого відсоткового розміру за своєю суттю є окремим спором та не може вирішуватись в порядку роз`яснення Рішення суду в межах даної справи.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення, з наведених у цій ухвалі підстав та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 6 травня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 3 вересня 2021 року.