Справа № 320/4496/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Київ № 320/4496/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Національного агентства з питань запобігання корупції до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - позивач) до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (далі - третя особа), в якому позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Григорівської сільської ради сьомого скликання Обухівського району Київської області від 20.09.2018 № 1047.39.VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », згідно з яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у приватну власність гр. ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:030:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що реалізуючи надані йому законом повноваження з моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів було виявлено порушення депутатом Григорівської сільської ради сьомого скликання Обухівського району Київської області ОСОБА_1 вимог Законів України «Про запобігання корупції» та «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, про що було складено та направлено до суду відповідні протоколи про вчинення третьою особою адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Зазначив також, що за результатами розгляду справи, Обухівським районним судом Київської області були винесені постанови від 23.05.2019 у справі № 372/1489/19 та від 10.05.2019 у справі № 372/1490/19, якими визнано третю особу винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП.

Ухвалою суду від 27.08.2019 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Крім того, постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Частиною п`ятою статті 162 КАС України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Проте, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву з невідомих для суду причин не скористався.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга статті 175 КАС України).

Враховуючи, що відповідач по справі своїм процесуальним правом на подання відзиву в установлений судом строк не скористався, суд визнав за необхідне розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Третя особа своїм процесуальним правом на подання заперечень щодо позову також не скористався.

Ухвалою суду від 17.10.2019 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Від представника позивача 16.12.2019 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом не встановлено випадків, які б перешкоджали розгляду справи без участі сторін, у зв`язку з цим протокольною ухвалою від 16.12.2019 суд постановив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Рішенням Григорівської сільської ради сьомого скликання Обухівського району Київської області від 20.09.2018 № 1047.39.VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », згідно з яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у приватну власність гр. ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:030:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого рішення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень регламентовані нормами Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII, зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В розумінні вимог частини першої статті 1 Закону № 1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК та/або Національне агентство) є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до протоколу засідання тридцять дев`ятої сесії сьомого скликання Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 20.09.2018, до порядку денного ІІ пленарного засідання сільської ради було включено питання № 16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки, зокрема серед інших, ОСОБА_1 ».

Відповідно до вказаного протоколу, сільською радою було прийнято одноголосно, зокрема, рішення № 1047 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки» та рішення № 1047 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою для відведення у приватну власність земельної ділянки» ОСОБА_2 .

Відповідно до вказаного протоколу, з 14 (чотирнадцяти) депутатів сільської ради присутніми були 9 (дев`ять) депутатів, серед яких у голосуванні приймав участь ОСОБА_1 (а.с. 18-27).

Григорівської сільської радою сьомого скликання Обухівського району Київської області прийнято рішення від 20.09.2018 № 1047.39.VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », згідно з яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у приватну власність гр. ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:030:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за яке проголосували 9 (дев`ять) депутатів сільської ради, серед яких ОСОБА_1 проставив власноручний підпис «ЗА», про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази (а.с. 28).

Відповідно до вимог підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, депутати місцевих рад.

Як установлено судом та не заперечувалося учасниками справи, станом на день прийняття спірного рішення третя особа ОСОБА_1 був депутатом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 11 Закону № 1700-VII, до повноважень Національного агентства належать здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

З положень пункту 10 частини першої статті 12 Закону № 1700-VII випливає, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право звертатися до суду із позовами (заявами) щодо визнання незаконними нормативно-правових актів, індивідуальних рішень, виданих (прийнятих) з порушенням встановлених цим Законом вимог та обмежень, визнання недійсними правочинів, укладених внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Так, на реалізацію наданих законом повноважень позивачем здійснено моніторинг та контроль за виконанням актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в результаті чого було виявлено порушення депутатом Григорівської сільської ради сьомого скликання Обухівського району Київської області ОСОБА_1 вимог Законів України «Про запобігання корупції» та «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, про що було складено та направлено до суду відповідні протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП.

Зі змісту постанови Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2019 у справі № 372/1490/19 вбачається, що ОСОБА_1 будучи депутатом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання, як суб`єкт визначений в підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього Закону, 20.09.2018 на засіданні 39 сесії Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, яке відбулося у приміщення сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду та голосування за проект рішення цієї ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.

При складенні протоколу ОСОБА_1 вину визнав частково, в письмових поясненнях пояснив, що його не було ознайомлено, що дана ситуація зумовлює конфлікт інтересів, він проголосував, автоматично та несвідомо.

Під час розгляду справи Обухівським районним судом Київської області ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі та пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсності.

Вищевказаною постановою суду, яка набрала законної сили 21.05.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Крім того, зі змісту постанови Обухівського районного суду Київської області від 23.05.2019 у справі № 372/1489/19, яка набрала законної сили 04.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Григорівської сільської ради сьомого скликання, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», 20.09.2018 на засіданні 39 сесії Григорівської сільської ради, яке відбулося у приміщенні Григорівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду та голосування за проект рішення цієї ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону, частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В судовому засіданні Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Під час судового розгляду Обухівським районним судом Київської області встановлено, що відповідно до постанови Григорівської сільської виборчої комісії Обухівського району Київської області № 13.13 від 29.10.2015 громадянина ОСОБА_1 визнано обраним депутатом Григорівської сільської ради, а також те, що у нього був приватний майновий інтерес, зумовлений бажанням отримати для себе дозвіл на затвердження проекту із землеустрою щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Зазначеною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

В силу вимог частини шостої статті 78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд констатує, що вищевказані постанови Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2019 у справі № 372/1490/19 та від 23.05.2019 у справі № 372/1489/19, які набрали законної сили та в установленому законом порядку не скасовані, мають преюдиційне значення в процесі доказування в межах розглядуваної справи.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані нормами Закону України від 07.06.2001 № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-III, зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень статті 12-1 Закону № 2493-III, посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону № 1700-VII передбачено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Судом установлено та не заперечувалося іншими учасниками справи, що спірне рішення безпосередньо стосувалося інтересів третьої особи.

З огляду на викладене суд констатує наявність у ОСОБА_1 як депутата сільської ради потенційного конфлікту інтересів у зв`язку із вчиненням 20.09.2018 дій з прийняття щодо нього особисто рішення, а також реального конфлікту інтересів у зв`язку з реалізацією його службових повноважень.

Таким чином, під час вирішення питання порядку денного засідання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки, зокрема серед інших, ОСОБА_1 », а також «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою для відведення у приватну власність земельної ділянки» ОСОБА_2 та прийняття позитивного рішення, що відбулося 20.09.2018 тридцять дев`ятої сесії сьомого скликання Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, у депутата цієї сільської ради був приватний майновий інтерес, зумовлений його бажанням отримати дозвіл на затвердження проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки з метою передачі її у його приватну власність.

Пунктом 2 частини першої статті 28 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону № 1700-VII, правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності, зокрема, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР, зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 59-1 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

З матеріалів справи вбачається, про що зазначалося вище та підтверджено офіційним документом - протоколом засідання тридцять дев`ятої сесії сьомого скликання Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 20.09.2018, до порядку денного ІІ пленарного засідання сільської ради було включено питання № 16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки, зокрема серед інших, ОСОБА_1 ».

Відповідно до вказаного протоколу, сільською радою було прийнято одноголосно рішення № 1047 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки» та рішення № 1047 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою для відведення у приватну власність земельної ділянки» ОСОБА_2 .

Відповідно до вищевказаного протоколу, у голосуванні щодо вирішення свого особистого питання приймав участь ОСОБА_1 , що свідчить про порушення ним вимог Законів України «Про запобігання корупції» та «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, що підтверджено постановами Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2019 у справі № 372/1490/19 та від 23.05.2019 у справі № 372/1489/19, що набрали законної сили.

Відповідно до статті 10 Закону № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Разом з тим, статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради наділені повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема серед іншого, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами першою та другою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Системний аналіз вищевказаних вимог законодавства діє підстави стверджувати, що під час розгляду сільською радою питання про відведення земельної ділянки у власність депутату цієї сільської ради, останній зобов`язаний повідомити про конфлікт інтересів.

Разом з тим, невиконання третьою особою обов`язку щодо повідомлення сільської ради при прийнятті спірного рішення про наявність у нього конфлікту інтересів та без урахування сільською радою вказаної обставини, суд доходить обґрунтованого висновку про протиправність рішення відповідача від 20.09.2018 № 1047.39.VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », згідно з яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у приватну власність гр. ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:030:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є наслідком його скасування.

Відповідно до вимог статті 67 Закону № 1700-VII, нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

З частини першої статті 67 Закону № 1700-VII випливає, що прийняття рішення з порушенням цього Закону є підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм Закону № 1700-VII викладена в постановах Верховного Суду від 21.09.2018 у справах № 237/2574/17 та № 237/2242/17, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України врахована судом у спірних правовідносинах.

Отже, оспорюване рішення, прийняте з порушенням вимог Закону № 1700-VII, може бути скасоване у судовому порядку, зокрема за позовом НАЗК.

Судом установлено та не спростовано наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачем спірне рішення не скасовано.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Як установлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його рішення.

Крім того, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, у встановлений судом строк без поважних причин його не подав, що в силу вимог частини четвертої статті 159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

Від третьої особи жодних пояснень, заяв, клопотань чи заперечень на позов не надійшло.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача, а відтак вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921, 00 грн. відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 545 від 05.08.2019.

Частиною восьмою статті 139 КАС України передбачено, що у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд, керуючись статтями 139, 143 КАС України, беручи до уваги, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, присуджує позивачеві 1921, 00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Григорівської сільської ради.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Національного агентства з питань запобігання корупції - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Григорівської сільської ради сьомого скликання Обухівського району Київської області від 20.09.2018 № 1047.39.VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », згідно з яким затверджено проект із землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у приватну власність гр. ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:030:0043, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь Національного агентства з питань запобігання корупції (; місцезнаходження: 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28) судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Григорівської сільської ради (; місцезнаходження: 08750, Київська обл., Обухівський район, с. Григорівка, вулиця Леніна (Героїв Майдану), 2).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування ЄСІТС апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.