Справа № 826/6220/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 вересня 2021 року м. Київ № 826/6220/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення

за позовомОСОБА_1
доПрокуратури міста Києва
про скасування наказу № 758к від 20.03.2015, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури міста Києва (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої заяви просив:

- скасувати наказ виконувача обов`язки Прокурора міста Києва № 758 - к від 20 березня 2015 року про звільнення його з посади заступника прокурора Шевченківського району міста Києва на підставі пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України, частини 3 статті 1, пункту 4 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" з 21 березня 2015 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Шевченківського району міста Києва;

- зобов`язати Прокуратуру міста Києва виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язки Прокурора міста Києва № 758-к від 20 березня 2015 року про звільнення його з посади заступника прокурора Шевченківського району міста Києва на підставі пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України, частини 3 статті 1, пункту 4 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" з 21 березня 2015 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Шевченківського району міста Києва з 21 березня 2015 року. Стягнуто з прокуратури міста Києва на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 березня 2016 року по 24 січня 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 22.01.2021 касаційну скаргу Прокуратури міста Києва задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року змінено, в частині мотивів, викладено їх у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року - залишено без змін.

Позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині грошових сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, на думку позивача загальна сума середьої заробітної плати позивача 1 060 738,91 грн.

Згідно ст.252 Кодексу адміністратвиного судочинства України Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача, суд зазначає наступне.

У судовому рішенні від 24.01.2020, з приводу стягнення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, судом зазначено таке:

"... Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

В той же час, Прокуратурою міста Києва у відзиві на позовну заяву вказано, що підстави для стягнення з прокуратури міста Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Більше того, відповідачем під час розгляду справи не надано до матеріалів справи довідку про розмір середньої (середньоденної) заробітної плати ОСОБА_1 , відтак, суд не може перебирати на себе функцію здійснення розрахунку та нарахування вищевказаних сум, замість органу, на який покладено такі повноваження.

На підставі вищезазначеного, та враховуючи, що у період перебування особи у вказаній відпустці заробітна плата роботодавцем не нараховувалась та не виплачувалась, суд приходить висновку, що на користь позивача - ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.03.2016 (наступний день за днем закінчення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) по 24.01.2020 (день ухвалення рішення про поновлення на роботі).

Утім таку думку позивача суд вважає помилковою з огляду на наступне.

Абзацом третім пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX також передбачено, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»).

Пунктом 7 передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Як вище було зауважено, що оскільки відповідачем під час розгляду справи не надано до матеріалів справи довідку про розмір середньої (середньоденної) заробітної плати ОСОБА_1 , відтак, суд не може перебирати на себе функцію здійснення розрахунку та нарахування вищевказаних сум, замість органу, на який покладено такі повноваження.

Застосування ж коефіцієнта можливе лише за умови призначення на посаду прокурора до Офісу Генерального прокурора за результатами успішної атестації.

Таким чином, застосуванню коефіцієнта підвищення посадового окладу прокурора передує проходження прокурором успішно атестації та прийняття відповідним суб`єктом владних повноважень розпорядчого акту (наказу) щодо призначення чи переведення прокурора на посаду, визначену відповідним штатним розписом.

Отже, застосування для обрахування позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням коефіцієнта є передчасним, а відтак не може бути застосовано».

Більше того, позивачем не оскаржено рішення суду в апеляційному/касаційному порядку в частині стягнення вимушеного прогулу.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, оскільки всі позовні вимоги позивача судом було розглянуто і рішення по них прийнято. Тому в ухваленні додаткового рішення позивачу належить відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій