Справа № 140/4567/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4567/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, позивачу не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 140/17377/20 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08.04.2021 позивачу було здійснено виплату заборгованих коштів індексації грошового забезпечення згідно із вказаним рішенням суду в сумі 58016,24 грн.

Проте, при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 відповідач безпідставно застосував на власний розсуд базовий місяць січень 2014 року.

Позивач вказує, що відповідач неправильно встановив базовий місяць для розрахунку індексації, а саме місяць підвищення суми премії (січень 2014 року), хоча таким місяцем має бути січень 2008 року (місяць підвищення посадового окладу). У разі перегляду правильно встановленого базового місяця недоплата індексації грошового забезпечення за 2016-2018 р. р. становить 27626,58 грн.

Крім того, оскільки відповідач не провів повного розрахунку при звільненні (зокрема, не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018), тому щодо відповідача необхідно вирішити питання про покладення відповідальності за затримку розрахунку шляхом виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відповідно до статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Позивач просить: визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та стягнути з відповідача 19178,66 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018; визнати протиправними дії щодо не проведення своєчасного повного розрахунку при звільненні з військової служби та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні з військової служби за період з 28.04.2018 по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової індексації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 28).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.05.2021 № 427 (а. с. 32-36) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що станом на січень 2016 року останнє підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, в т. ч. за посадою позивача, відбулося у січні 2014 року, тому місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) при нарахуванні індексації по 01.03.2018 було визначено січень 2014 року. Крім того, при звільненні з позивачем був проведений повний розрахунок з дотриманням діючого законодавства, жодних заперечень щодо розрахунку не надходило, тому відсутні підстави для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині індексації грошового забезпечення на підставі статей 116, 117 КЗпП України.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період 29.05.2004 по 27.04.2018 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , перебував на усіх видах забезпечення, що підтверджується картками грошового забезпечення (а. с. 37-41), з 27.04.2018 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.04.2018 № 85 (по стройовій частині) (а. с. 16), при цьому, під час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 позивачу не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 140/17377/20 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2018 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 17-20).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.04.2021 № 90 «Про виплату індексації грошового забезпечення» (а. с. 52), виданого на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 140/17377/20, позивачу нарахована індексація грошового забезпечення (із застосуванням базового місяця січень 2014 року) за період з січня 2016 року по лютий 2018 року в загальному розмірі 55998,65 грн., що стверджується довідкою-розрахунком (а. с. 53), вказана індексація перерахована позивачу в сумі 58013,24 грн. відповідно до платіжного доручення від 07.04.2021 № 175 (а. с. 54).

Листом від 14.04.2021 № 341, у відповідь на заяву, відповідач надав позивачу довідку-розрахунок нарахованої та виплаченої індексації за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (а. с. 21, 24), а також довідку про середньомісячну заробітну плату від 14.04.2021 № 139, з якої вбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача становить 8973,39 грн., середньоденна - 304,18 грн. (а. с. 22).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом № 1282-ХІІ.

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність з 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Відтак, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 по 01.03.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не як зазначалося відповідачем у відзиві - січень 2014 року.

У подальшому після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації грошового забезпечення за спірний період січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації, відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року посадові оклади військовослужбовців не змінювались.

Відтак, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо не здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення належить задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не здійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Разом з тим, при вирішенні позовної вимоги про стягнення 19178,66 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 суд виходить з того, що визначення конкретного розміру індексації належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати розрахунок суми індексації, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум належить до відання компетентних структур відповідача. Крім того, спір у цій справі виник саме щодо визначення базового місяця, який має застосовуватися при здійсненні обрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Оскільки з аналізу приписів Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 вбачається, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, тому позовні вимоги про стягнення 19178,66 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) (у задоволенні позовних вимог про стягнення індексації грошового забезпечення у конкретному розмірі належить відмовити).

За правилами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України обумовлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 КЗпП України. При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Встановлення факту проведення остаточного розрахунку є необхідним для точного визначення періоду затримки розрахунку при звільненні, оскільки день фактичного розрахунку є кінцевою датою нарахування середнього заробітку за весь час затримки всіх виплат при звільненні.

Разом з тим, при розгляді цієї справи суд встановив, що остаточного розрахунку з позивачем в частині виплати індексації грошового забезпечення (що є однією з основних умов виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) на даний час не проведено.

Відтак, на думку суду, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні з військової служби за період з 28.04.2018 по день фактичної виплати заборгованості індексації грошового забезпечення в повному розмірі із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб заявлені передчасно та до задоволення не підлягають, позаяк остаточний розрахунок з позивачем при звільненні з військової служби (зокрема, в частині виплати індексації грошового забезпечення) на час розгляду цієї справи не проведено; суд вважає, що у випадку набрання законної сили цим рішенням та після його реального виконання в частині перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення можна буде встановити дату остаточного розрахунку при звільненні.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх