Справа № 540/3994/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3994/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника відповідача-1 Козлової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Головного управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській оласті, Ар Крим та м. Севастополі , в якому просить:

- скасувати наказ в.о. начальника, голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 09.11.2020 №121-о, про звільнення із посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області,

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Нижньосірогозької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 10 листопада 2020 року,

- стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 15.12.2020 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 15.01.2021 о 14:00 год.

Ухвалою суду від 15.01.2021 частково задоволено клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про заміну відповідача , залучено в якості другого відповідача у справі Головне управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (код ЄДР 39394259). Подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 08.02.2021 відкладено підготовче засідання на 26.02.2021 у зв`язку з клопотанням ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про надання додаткового часу для підготовки відзиву на позовну заяву, запропоновано позивачу надати свої зауваження щодо заявленого ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 540/2272/18.

15.02.2021 ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі надало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

19.02.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив, а 23.02.2021 заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.02.2021 зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі № 540/2272/18, в межах якої ОСОБА_1 оскаржував звільнення з посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, яке відбулось 11 жовтня 2018 року, у зв`язку із скороченням штатної чисельності, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", пункту 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 скасовано ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 про зупинення провадження у справі, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 поновлено провадження в адміністративній справі 540/3994/20, призначено підготовче судове засідання на 19.07.2021.

19.07.2021 судове засідання проведено в письмовому провадженні у зв`язку з надходженням від сторін відповідних заяв.

Ухвалою від 19.07.2021 закрито підготовче провадження. Призначено розгляд справи по суті на 19.08.2021.

19.08.2021 в судове засідання прибув представник відповідача-1, просить відмовити в задоволенні позову. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, від представника відповідача-2 19.08.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, проти позову заперечує.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Зміст позовної заяви та відповіді на відзив свідчить, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є державним службовцем, працював на посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, на якій був поновлений з 09.05.2020 наказом в.о.начальника Головного управлінняДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 08.09.2020 № 104-о. Наказом в.о. начальника, голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 09.11.2020 №121-о, було припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату державних службовців. Позивач вважає цей наказ протиправним, оскільки ДФС реорганізовувалась в ДПС, при цьому скорочення штату або чисельності службовців не передбачалось. Позивачу не пропонували жодної вакантної посади в органах ДПС.

Постановою Кабінету Міністрів України №537 від 19 червня 2019 року "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" було постановлено реорганізувати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м.Севастополі. Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код СДРПОУ 43143201) є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, (код СДРПОУ 39394259). Внаслідок реорганізації була створена посада начальника Нижньосірогозької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, яка є рівнозначною посаді, з якої звільнили позивача. Рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів (пункт 6 частини перша статті 2 Закону № 889-УІІІ). Головне управління ДФС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та Головне Управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі відносяться до одного рівня державних органів (пункт 4, частина перша статті 51 Закону № 889-У111 - державні органи, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва та Севастополя). Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017р. №15 (із змінами і доповненнями) затверджено перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій. До підкатегорії Б1, категорії Б - відносяться посада керівника самостійного відділу, служби. Відповідно посада, на якій позивач працював до звільнення та новостворена посада (посада начальника Нижньосірогозької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м.Севастополі) є рівнозначними.

Позивач посилається на ч.3 ст. 36 КЗпП, якою встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується, Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або штату працівників. Отже, трудовий договір, укладений на не визначений термін може бути розірваний роботодавцем лише з підстав, визначених Законом, і з дотриманням визначеного в Законі порядку. Роботодавець має право за своєю ініціативою звільнити працівника лише за умови наявності певних підстав, з якими Закон пов`язує виникнення у роботодавця права на розірвання трудового договору. Оскільки посада, яку займав позивач, збережена в реорганізованому Головному управлінні ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, скорочення цього штату не відбулося, а тому звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України та за п.1, ч.І, ст.87 Закону України "Про державну службу" є незаконним. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де була збережене його попереднє місце роботи. Місце роботи позивача збережене в Головному управлінні ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Розмір середньоденної зарплати визначено в рішенні Херсонського окружного адміністративного суді по справі №540/1437/20 та постановою П`ятого апеляційного суду по даній справі та становить 422,90 грн.

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (другий відповідач) у відзиві, який надійшов 15.02.2021, не погоджується з вимогами, викладеними в позові, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказує, що вся передбачена законодавством процедура звільнення державного службовця додержана у повному обсязі. Рішенням Херсонського окружного суду від 03.09.2020 по справі № 540/1437/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області з 09.05.2020. З 08.09.2020 ОСОБА_1 займав посаду державного службовця категорії "Б" - начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області. Однією із основних функцій ОСОБА_1 було адміністрування та реалізація податкової політики. Змінами організаційної структури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №846 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", відповідно до наказів Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 13.05.2020 №20 "Про введення в дію Організаційної структури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на 2020 рік" та від 13.05.2020 №6-ф "Про введення в дію Штатного розпису на 2020 рік Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі" чисельність Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 686 осіб зменшено до 104 осіб, а також ліквідовані районні державні податкові інспекції у області. У Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишились функції, пов`язані з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно - розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції. Тобто залишилася тільки податкова міліція. У зв`язку зі змінами організаційної структури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 07.10.2020 року ОСОБА_1 ознайомлено з наказом Головного управління ДФС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.09.2020 № 105-о "Про попередження щодо наступного вивільнення" та з попередженням про наступне вивільнення. У попередженні про наступне вивільнення ОСОБА_1 власноруч проставив дату 07.10.2020, підпис, П.І.Б. У наказі Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.09.2020 № 105-0 "Про попередження щодо наступного вивільнення" і попередженні про наступне вивільнення ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до частини 6 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України його попереджено про можливе наступне вивільнення із займаної посади не раніше ніж за 30 календарних днів з дати ознайомлення з попередженням на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату державних службовців, з дотриманням вимог чинного законодавства У країни.

З наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 09.11.2020 № 121-0 "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача ознайомлено у день звільнення 09.11.2020 про що свідчить його підпис. Отримав трудову книжку також 09.11.2020, про що свідчить його підпис. Відповідач-2 вказує, що у частині 3 ст. 87 Закону України "Про державну службу" зазначено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та частини першої статті 87 Закону у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення. Тобто, пропонування є правом, а не обов`язком керівник державної служби. А також у частині 3 ст. 87 Закону України "Про державну службу" є норма, яка передбачає, що не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Щодо переведення ОСОБА_1 з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відповідач-2 зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", триває процес реорганізації Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. На сьогодні, функціонують дві самостійні юридичні особи з різними кодами СДР: Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Головне управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Трудові відносини ОСОБА_1 були з Головним управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-УІІ питання призначення працівників у державних органах належить виключно до повноважень керівника іншої державної служби. В організаційній структурі та штатному розписі на 2020 рік Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відсутні взагалі державні податкові інспекції.

Заперечення проти позову ГУ ДПС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі (далі - відповідач-1), викладені у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 19.08.2021, ґрунтуються на тому, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з ГУ ДПС області, належним відповідачем у справі має бути ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі. Звертає увагу суду на те, що на теперішній час існують дві окремі самостійні юридичні особи Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, кожна з яких шляхом поділу наділена відповідними повноваженнями та відповідно до яких кожною виконуються конкретні функції згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р та постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200. Крім того, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 "Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади" із змінами та доповненнями, майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації контролюючого органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. На даний час Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, в тому числі Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, не підписано розподільчий баланс, не передано особові справи працівників та інші первинні документи до ДПС України та її територіальних органів , відповідно до додатку №3 до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" передбачено фінансування на роботу ДФС України за кодом 3503000, а за кодом 3503010 кошти на заходи з реорганізації ДФС, що є безумовним свідченням не завершення реорганізації останньої та її територіальних органів. Отже, відсутність відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фактичне припинення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () як юридичної особи публічного права свідчить про відсутність підстав для правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України, а відтак, ГУ ДФС не відповідає ознакам юридичної особи, яка має вибути з відносин, щодо яких виник даний спір.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Херсонського окружного суду від 03.09.2020 по справі № 540/1437/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області з 09.05.2020.

Наказом в.о. начальника ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 08.09.2020 №104-о ОСОБА_1 поновлений з 09.05.2020 на посаді - начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області.

Одночасно з поновленням позивача на посаді, його було попереджено наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.09.2020 № 105-о "Про попередження щодо наступного вивільнення" відповідно до частини 6 ст. 49 Кодексу законів про працю України про можливе наступне вивільнення із займаної посади не раніше ніж за 30 календарних днів з дати ознайомлення з попередженням на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату державних службовців, з дотриманням вимог чинного законодавства України.

При попередженні ніяких інших посад в ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі або ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі не пропонувалось, що не заперечується відповідачами.

Наказом в.о. начальника, голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 09.11.2020 №121-о, було припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 09.11.2020 з посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату державних службовців.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступних приписів чинного законодавства.

Позивач в період служби був державним службовцем і на нього поширювалась дія Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частин 2 та 3 статті 5 Закону відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом; дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Підстави та порядок припинення державної служби визначені розділом ІХ Закону. Однією з підстав припинення державної служби передбачено за ініціативою суб`єкта призначення (пункт 4 частини 1 статті 83 Закону.) Пунктами 1, 1-1 частини 1 статті 87 Закону визначено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; ліквідація державного органу.

Положення ч. 3 ст. 87 Закону України "Про державну службу" (у редакції Закону "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 14 січня 2020 року) в редакції на час звільнення позивача, передбачали, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Отже, Закон передбачає лише право, а не обов`язок суб`єкта призначення пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі, а також обмежують дію КЗпП України у відносинах проходження державної служби. Чинна на момент звільнення позивача редакція ст. 87 Закону України "Про державну службу" не регулювала порядку надання пропозицій державному службовцю, який перебуває у процесі звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", вакантних посад державної служби.

Водночас, 02.02.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12.12.2019р. № 378-IX, яким внесено зміни до Кодексу законів про працю України та викладено його у новій редакції. Так, нормами зазначеного Закону змінено порядок скорочення державних службовців. Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 49-2 КЗпП України, вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Отже, після внесення Законом України від 14.01.2020 №440-IX змін у Закон України "Про державну службу", норми ч. 3 ст. ст.49-2 КЗпП України в частині обов`язку власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації на державних службовців не поширюються.

Водночас, розглядаючи вказаний трудовий спір, який пов`язаний зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно у відповідача мало місце два правові підстави звільнення, які вказані у наказі про звільнення - реорганізація, скорочення чисельності та штату державних службовців.

Скорочення штату може бути встановлено шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після її реорганізації. Оптимізація системи державних органів чи структури окремого державного органу, унаслідок яких змінюється належність посади державної служби до певної категорії посад; основні посадові обов`язки, - є зміною істотних умов державної служби, що за змістом та юридичними наслідками не є тотожним скороченням штату або чисельності працівників.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно частини 1 ст. 89, ч. 4 ст. 91 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення.

Пунктом 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011р. № 1074, передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Відповідно до п. 6 названого Порядку права та обов`язки органів виконавчої влади у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до правової позиції Верховний Суду України викладеної ним в постановах від 04.03.2014р. (справа № 21-8а14), від 27.05.2014р. (справа № 21-108а14), від 28.10.2014р. (справа № 21-484а14) ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Аналогічна правова позиція також неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, в постановах від 12.12.2018р. (справа № 826/25887/15), від 17.07.2019р. (справа № 820/2932/16).

Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, передбаченого частиною 1 статті 41 та частиною 3 статті 87 № 889-VІІІ зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

18 грудня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 846 від 25 вересня 2019 року, було розпочато проведення реорганізації Державної фіскальної служби України шляхом поділу на Державну податкову службу України та Державну митну службу України, які є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

19 червня 2019 року постановою Кабінету Міністрів України № 537 з змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 846 від 25 вересня 2019 року було реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом приєднання їх до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, у п. 3 та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19 червня 2019 року зазначено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження, також постановою КМУ № 537 зазначено визнати територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються ... у відповідних сферах діяльності.

Наказом ДФС України від 31.07.2019 № 7-рг розпочато реорганізацію головних управлінь ДФС в областях, утворено комісії з реорганізації.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 01.08.2019 № 1000 (із змінами, внесеними наказами від 19.11.2019 № 1117, від 18.05.2020 № 22) розпочато реорганізацію Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, вирішено закрити відокремлені структурні підрозділи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Відповідно до наказів Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 13.05.2020 №20 "Про введення в дію Організаційної структури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на 2020 рік" та від 13.05.2020 №6-ф "Про введення в дію Штатного розпису на 2020 рік Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі" чисельність Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 686 осіб зменшено до 104 осіб (т.2 арк. справи 49-54). Таке скорочення обумовлено тим, що всі районні державні податкові інспекції стали функціонувати в структурі ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі .

До скорочення штату ГУ ДФС структурний підрозділ - Генічеська ОДПІ мала у штаті 35 одиниць, в тому числі Нижньосірогозьке відділення 6 штатних одиниць.(т.2 арк.справи 65-66).

Наказом ДПС України від 12.07.2019 № 14 затверджено Положення про Головне управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (т.1 арк. справи 10). Головне управління ДПС у у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зареєстроване в ЄДРПОУ 31.07.2019.

Згідно наказів ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 02.01.2020 № 1 та від 03.02.2020 № 5-ф введена в дію організаційна структура Головного управління ДПС області та штатний розпис, відповідно до яких загальна кількість штатних посад склала 597 осіб, в тому числі Нижньосірогозька державна податкова інспекція, штат 3 особи (т. 1 арк.справи 153-173). В подальшому до штатного розпису вносились зміни 19.08.2020, загальна кількість штатних одиниць збільшена до 683, на 2000 рік станом на 19.08.2020 штатний розпис передбачав 600 шт. одиниць, в тому числі Нижньосірогозька ДПІ 3 шт. одиниці (т.1 арк.справи 49-54).

Наказом ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 11.09.2020 № 746 затверджено Положення про Нижньосірогозьку державну податкову інспекцію Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, яка є структурним підрозділом Головного управління, очолює ДПІ начальник, якого призначає та звільняє ГУ ДПС.(т.1 арк. справи 107-117)

Як вже зазначалось судом, у зв`язку з уведенням у дію нового штатного розпису ГУ ДПІ області значно скоротилась чисельність ГУ ДФС області , функції реалізації податкової політики з адміністрування податків, реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями передано ДПС України, у органів фіскальної служби залишились функції, пов`язані з реалізацією державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову , кримінальну процесуальну та охоронну функції. Досліджуючи штатні розписи ГУ ДПС та ГУ ДФС до та після оптимізації структури на предмет скорочення штату, суд дійшов висновку, що в ГУ ДФС області замість 686 штатних одиниць залишилось 104 од. (в основному залишились працівники податкової міліції та керівництво), а в ГУ ДПС області виникло нових 600 штатних одиниць. З травня 2020 року Нижньосірогозьке відділення Генічеської ОДПІ вже було відсутнє у структурі ДФС області, натомість у складі ГУ ДПС області створена Нижньосірогозька ДПІ як структурний підрозділ, при цьому штатна чисельність районної інспекції зменшилась до 3 осіб.

Отже, на час поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області наказом в.о.начальника ГУ ДФС від 08.09.2020 № 104-о, вже не існувало у структурі ГУ ДФС такого підрозділу як Нижньосірогозьке відділення Генічеської ОДПІ. Тому при поновленні позивача на посаді за рішенням суду роботодавцю необхідно було вжити заходи щодо подальшого працевлаштування позивача, зокрема, переведення позивача до новоутвореної Нижньосірогозької ДПІ або запропонувати інші посади.

Відповідачами не надано суду доказів того, що посадові обов`язки начальника Нижньосірогозької ДПІ ГУ ДПС у Херсонські області, АР Крим та м. Севастополі суттєво змінились у порівнянні з тими посадовими обовязками, які мав позивач до звільнення, або що змінились кваліфікаційні вимоги до посади начальника інспекції, змінився правовий статус, обсяг завдань i основні функції начальника ДПІ.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність реального скорочення посади позивача.

Отже, фактично відбулась реорганізація структурного підрозділу Генічеської ОДПІ (Нижньосірогозького відділення) та підпорядкування Нижньосірогозької ДПІ Головному управлінню ДПС у Херсонській області .

Таким чином, факту скорочення штату у новоствореній Державній податковій службі після оптимізації структури податкових органів не відбулось, завдання та функції ДПС є подібними завдань і функцій Державної фіскальної служби, не відбулось змін істотних умов державної служби начальника районної податкової інспекції, фактично змінилась назва структурного підрозділу (посади) без зміни основних посадових обов`язків позивача.

З урахуванням викладеного суд погоджується з доводами позивача про те, що в спірних правовідносинах відсутні були підстави для припинення державної служби позивача відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. А отже, звільнення державних службовців без існування відповідного правового регулювання має наслідком свавільне втручання відповідного органу у право на працю та, як наслідок, суперечить вимогам принципу верховенства права.

Так, відповідно до статей 21 та 24 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Конституція України надає кожному рівні права у сфері трудових правовідносин. Так, положення Конституції України не передбачають різного правового регулювання щодо гарантій прав при звільненні державних службовців та працівників приватного сектору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Скасування гарантій для державних службовців при їх звільненні у випадку реорганізації або ліквідації органу є дискримінацією порівняно з правовим положенням працівників у приватному секторі, оскільки не є обґрунтованим об`єктивними підставами.

Доводи відповідачів щодо того, що суб`єкт призначення або керівник державної служби не зобов`язаний пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі , а тільки може це робити за наявності (ч.3 ст. 87 Закону "Про державну службу"), суд вважає таким, що не можуть бути прийняті , оскільки дана норма допускає різне тлумачення, так як законом не передбачено умови, за яких керівник державного органу може не пропонувати вакантну посаду державному службовцю при звільненні за скороченням. Друге речення частини 3 ст. 87 Закону України "Про державну службу" не відповідає вимогам "ясності закону" у розумінні Європейської конвенції з прав людини та не забезпечує належної охорони трудових прав громадянина від свавільного втручання чи бездіяльності зі сторони керівника державного органу.

На думку суду, орган державної влади є носієм повноважень, а не прав, і за їх здійснення несе відповідальність. Принцип верховенства права вимагає максимально мінімізувати свободу розсуду виконавчої влади. Правомірне рішення - це не будь-який бажаний для керівника державного органу варіант поведінки в рамках цього Закону, а лише той, який сприятиме належній реалізації підлеглими працівниками права на працю та доступу до державної служби і не допускатиме проявів дискримінації у здійсненні ними цих прав. Відтак свобода розсуду означає не свободу вибору керівника державного органу кого звільнити, а кого залишити (перевести) на державній службі, а означає лише оптимальне застосування закону для досягнення цілей, встановлених у ньому. Такого оптимального застосування закону не буде, якщо керівник державного органу не запропонує працівнику посаду державної служби за її наявності. Якщо така вакансія є у наявності, то в керманича є лише один вид правомірної поведінки - запропонувати її працівнику. У інакшому разі це свавілля й зловживання повноваженнями.

В самому рішенні відповідний суб`єкт владних повноважень, виходячи із наведених вище положень частини 2 статті 2 КАС України, мав би навести підстави, чому до позивача, за наявності реальної можливості, відповідності позивача необхідним вимогам, на відміну від інших осіб, які працювали в органах податкової служби, не було застосовано можливість до його переведення на аналогічну посаду у новоствореній установі, як це було здійснено у відношенні до інших працівників як Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ так і інших податкових інспекцій ГУ ДФС. Оскаржений наказ не містить такого обґрунтування. Не було надано відповідних доказів і суду. Як вбачається із зібраних матеріалів справи та наданих пояснень представника відповідача-1, при звільненні позивача зі служби не вирішувалось питання про можливість залишення позивача на службі та не запропоновано йому жодної вакантної посади у новоствореній ДПІ або іншому підрозділу ГУ ДПС області. Відтак, оскаржуваний наказ про звільнення позивача не відповідає таким критеріям, визначеним у частині 2 статті 2 КАС України - обґрунтованість, неупередженість, розсудливість, дотримання принципу рівності перед законом, пропорційність.

Слід врахувати, що якщо реорганізація державного органу є підставою для припинення відносин державної служби незалежно від скорочення чисельності або штату державних службовців, мають бути інші об`єктивні підстави для звільнення державних службовців, і такими причинами не може бути лише одне бажання суб`єкта призначення. Відповідачами не надано належних та переконливих пояснень, в чому полягала необхідність звільнення позивача у зв`язку з реорганізацією ГУ ДФС , якщо штатна чисельність посад державних службовців відповідно до нового штатного розпису ГУ ДПС області не зменшилася, а залишилась на тому ж рівні.

Враховуючи наведене вище, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, визначений законом, а оскаржуваний наказ прийнято не на підставі, визначеній ст. 87 Закону № 889-VІІІ та з порушенням критеріїв, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України. Тому, доводи відповідачів про законність звільнення позивача суд вважає безпідставними.

Практика звільнення державного службовця за ініціативою суб`єкта призначення у випадку зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, чи у ході реорганізації державного органу, без пропонування такому державному службовцю вакантної посади державної служби у тому самому державному органі або реорганізованому за її наявності - несумісна з принципом правової визначеності та встановленим Законом України "Про державну службу" принципом забезпечення рівного доступу громадян до державної служби.

Відтак, звільнення державного службовця на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" без пропонування йому вакантної посади державної служби, якщо така наявна, буде незаконним рішенням та грубим порушенням законодавства про працю.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи неправомірність прийняття наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № 121-о від 29.11.2020 про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, суд дійшов висновку також про необхідність поновлення позивача на посаді.

Разом з тим, суд не вбачає можливості поновити ОСОБА_1 на посаді, з якої він був звільнений, оскільки такої структури як Нижньосірогозьке відділення Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі немає. З витягу ЄДР вбачається, що Генічеська ОДПІ (код 39471254) є припиненою 07.05.2019 в результаті її реорганізації. Також суд приймає до уваги факт створення в Нижньосірогозькому районі іншої аналогічної структури - Нижньосірогозька ДПІ ГУ ДПС у у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Однозначних доказів того, що посада керівника цієї новоутвореного підрозділу є рівнозначною посаді, з якої звільнили позивача, суд не має. Тому позивач має бути поновлений на посаді у Головному управлінні Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі , яка є рівнозначній посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом переводу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік (частина 2 статті 235 КЗпП України).

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (надалі - Порядок). Абзацом 3 пункту 2 вказаного Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 3 Порядку визначено складові, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати. Натомість, у пункті 4 Порядку йдеться про виплати, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.

Особливості обрахунку розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи наведено у пункті 8 Порядку, згідно із яким нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Здійснюючи обрахунок розміру середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, суд враховував відомості, надані ГУ ДФС у Херсонській області (табелі обліку робочого часу, довідка про заробітну плату), надані позивачем розрахункові листи, з яких вбачається, що в жовтні 2020 року позивач відпрацював 1 робочий день, основний оклад склав 261 грн. 90 коп., надбавка за вислугу років 130 грн. 95 коп., надбавка за спецзвання 28 грн. 57 коп., усього 421 грн. 42 коп., в інші дні позивач знаходився у відпустці, у вересні робочих днів немає. Отже, розмір середньоденної заробітної плати складає 421 грн. 42 коп.

Період вимушеного прогулу складає 195 робочих днів, в тому числі з 10 по 30листопада 2020 року 15 робочих днів, грудень 2020 року - 22 робочих днів, січень 2021 року 19 робочих днів, лютий 2021 року 20 робочих днів, березень - 22 робочих днів, квітень 22 робочих днів, травень 18 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень 22 робочих дня, з 1 по 20 серпня 2021 року - 15 робочих днів.

За результатами застосованого алгоритму для вирахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачки, що передбачений пунктом 8 Порядку, розмір останнього склав 82176 грн. 90 коп. (421 грн. 42 коп. х 195 робочих дні вимушеного прогулу, що включає період з 10.11.2020 по 20.08.2021 включно). День звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Таким чином, позивачу слід виплатити середній заробіток з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 10.11.2020.

Відтак, суд дійшов висновку, що з відповідача-2 на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82176 грн. 90 коп. (сума без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати даної суми працівнику).

Окрім того, з урахуванням положень пунктів 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 8849 грн. 82 коп. (сума без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати даної суми працівнику), такий обрахунок здійснено виходячи з 21 робочого дня останнього робочого місяця позивача (жовтень 2020 року), слід допустити до негайного виконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Скасувати наказ в.о. начальника, Голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 09.11.2020 №121-о про припинення державної служби та звільнення 09.11.2020 ОСОБА_1 з посади начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією, скороченням чисельності та штату державних службовців.

Поновити з 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 на посаді у Головному управлінні Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі , яка є рівнозначній посаді начальника Нижньосірогозького відділення Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом переводу.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.11.2020 по 20.08.2021 (включно) в сумі 82176 грн. 90 коп. з відрахуванням податків та обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 8849 грн. 82 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 вересня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 106030000