Справа № 200/9818/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 р. Справа№200/9818/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах з 07.01.2013 року на підставі протоколу № 175579 від 15.01.2013 року Покровського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України та відповідно до п.3 ст. 114 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Розділу XV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після винесеного рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 29.03.2017 року позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, так як вважає, що йому невірно було нараховано пенсійну виплату. Останнє звернення було 05.06.2021 року, з вимогою про перерахунок коефіцієнта страхового стажу, збільшення нарахування пенсії за рахунок коефіцієнта страхового стажу та розрахування доплати до пенсії. Станом на теперішній час відповідь позивачем не отримана. Його вимоги не задоволені відповідачем.

Позивач вважає, що діями відповідача, порушено його право на перерахунок пенсійної виплати у відповідності до законодавства.

Так, у розпорядженні 175579 від 09.03.2017 року коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 складає 0,57938. Тобто коефіцієнт був розрахований на дату призначення пенсії. Цей коефіцієнт підтверджується листом ГУ ПФ № 4734-Р-01 від 08.10.2019 року. Зменшення страхового коефіцієнту відбулось з 01.10.2017 року у зв`язку з введенням в дію змін до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зменшення коефіцієнту страхового стажу відбулось за рахунок перерахунку коефіцієнта кратності страхового стажу (1,35) нарахованого до введення ЗУ до коефіцієнта 1, тобто Відповідач перерахував весь страховий стаж з коефіцієнтом 1, а не з періоду введення в дію Закону.

Відповідач перерахував та зменшив коефіцієнт страхового стажу до 0,42917 та застосував у перерахунку, який був проведений 25.06.2019 року, тим самим було зменшено нарахування розміру пенсії. Зменшення коефіцієнту страхового стажу відбулось за рахунок перерахунку коефіцієнта.

Далі позивач вказує, що у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом 'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Оскільки Законом №2148-VIII не визначено його зворотну дію в часі, вважаю, що відповідачем протиправно зменшено оцінку одного року страхового стажу при визначенні розміру пенсії з 1,35% до 1%.

На цих підставах просить суд:

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 07.01.2013 року, мені ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % та із застосуванням коефіцієнту страхового стажу в розмірі 0,57938 при перерахунку пенсії з 25.06.2019 року.

31 серпня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому вказується, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року №925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» з 01.06.2021 року Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником відповідача по справі.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 07.01.2013 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка обчислена відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм Закону України від 02.09.2008 року №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Страховий стаж на момент призначення пенсії позивачу склав 24 роки 09 місяців 05 днів, в тому числі на підземних роботах - 11 рік 00 місяців 21 день .Коефіцієнт стажу склав - 0,48263.

Пенсія обчислена із заробітної плати з 01.07.2000 року по 31.12.2014 року згідно даних персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток склав 6760,18 гривень при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 2.85396.

03.03.2017 позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону 1058, яка була зареєстрована за №1002.

З 01.03.2017 року згідно заяви від 03.03.2017 року проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітку. Згідно перерахунку страховий стаж склав 27 років 11 місяців 06 днів, в тому числі стаж на підземних роботах 15 роки 01 місяці 04 днів (з урахуванням навчання по спеціальності). Коефіцієнт стажу склав 0,42917 з урахуванням кратності 1,35 - 0,57938.

Пенсія обчислена із заробітної плати з 01.07.2000 року по 31.12.2014 року згідно даних персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток склав 6760,18 грн., при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 2,85396. Розмір пенсії склав 5408,14 грн.

Перерахунок пенсії з урахуванням пільгового періоду роботи з 01 січня 2013 року по грудень 2014 рік та з 01.03.2015 року по 17.05.2016 рік на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Росія» згідно Постанови Красноармійського міського районного суду від 29.03.2017 року по справі №235/281/17 було відпрацьовано 07.06.2017 року.

Страховий стаж позивача після перерахунку склав 27 років 11 місяців 26 днів у тому числі робота за Списком №1 - шахтарі 15 років 01 місяць 04 дні. Коефіцієнт страхового стажу склав 0,42917, з урахуванням кратності 1,35 - 0,57938.

З 01.10.2017 року пенсія перерахована відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148- VIII у зв`язку із зміною показника середньої заробітної плати в Україні та у зв`язку із збільшенням показника прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Відповідно до п.п.4-3 п.4 прикінцевих положень Закону, з 01.10.2017 року перераховується із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачуються страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою, в даному випадку заробітної плати позивача.

Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.

Крім того, при обчислені щомісячні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шляхом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, визначається середній коефіцієнт заробітної плати особи.

Разом із тим, відповідач зазначає, що чинним законодавством не встановлено право позивача самостійно визначати коефіцієнт заробітної плати для призначення/перерахунку пенсії, це є повноваженнями органу Пенсійного фонду України.

Вважає, що підстав, передбачених законом, для зміни коефіцієнту заробітної плати позивача з 0,42917 на 0,57938 немає, тому у задоволенні позовних вимог про зобов`язання управління провести перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та із застосуванням коефіцієнту страхового стажу в розмірі 0,57938 при перерахунку пенсії з 25.06.2019 року слід відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання на 03 вересня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

03 вересня 2021 року позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача 03 вересня 2021 року в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання

АДРЕСА_1 є Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області яке на момент виникнення спірних правовідносин було юридичною особою .

Відповідачем 2 є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області яке є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Згідно даних трудової книжки позивача ОСОБА_1 він працював на різноманітних роботах, в тому числі і на пільгових з 1981 року по 03.04.2017 року (а.с.9-12).

Ці дані підтверджуються індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5 (а.с.16-18).

Згідно відповіді Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області йому повідомлено про перерахунок пенсії згідно постанови Красноармійського міськрайонного суду від 29.03.2017 року (а.с.13).

Відповідно до рішення №79 від 24.06.2019 року позивачу був зроблений перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу 0,42917, тобто з урахуванням кратності 1 (а.с.14-15).

Листом з веб порталу Пенсійного фонду України позивачу повідомлено, що на виконання Закону № 2148 йому було здійснено перерахунок пенсії.

До 01 жовтня 2017 року він отримував 5408,14 грн. пенсії, а після перерахунку став отримувати 8594,76 грн. Сума підвищення складає 3186,62 грн. Коефіцієнт стажу становить 0,42917, коефіцієнт заробітної плати становить 2,85396 (а.с.25).

05.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі зниженням коефіцієнту стажу з 0,57938 до 0,42917 в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 25 Закону №1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Згідно з ст. 27 Закону №1058 Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148), яким Прикінцеві положення Закону № 1058 доповнено, зокрема, п.п. 4-3, 4-4.

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 у редакції Закону № 2148 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень цього Закону у редакції Закону № 2148 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Позивачу пенсію призначено відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 до набрання чинності Законом № 2148, у зв`язку з чим пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2148 у редакції від 03.10.2017 року у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача після перерахунку у зв`язку зі зміною стажу з 09.03.2017 року з застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 складав 5408,14 грн., після проведеного перерахунку з 24.06.2019 року з застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1 складав вже 10055,87 грн.

Таким чином, враховуючи те, що виплата пенсії позивача після перерахунку з 07.01.2013 року поступово збільшувалась з кожним наступним перерахунком, звуження обсягу прав і свобод позивача через перерахунок пенсії не відбулось.

Також, суд звертає увагу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на те, що у позовній заяві позивача йдеться саме про зменшення величини оцінки страхового стажу з 1,35 на 1,0 та він просить застосувати його в розмірі 0,57938.

Відповідач же вказує в своєму відзиві «що підстав, передбачених законом, для зміні коефіцієнту заробітної плати позивача з 0,42917 на 0,57938 немає».

Тому, суд ще раз підкреслює що мова в позові йде не про коефіцієнт заробітної плати (якій до речі не змінювався), а про коефіцієнт стажу позивача.

Підсумовуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність протиправних дій відповідача під час проведення перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Судове рішення складено та підписано 03 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Хохленков