Справа № 200/9633/21
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 вересня 2021 р. Справа №200/9633/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо надання Приватному нотаріусу Краматорського нотаріального округу Соловйовій Світлані Семенівні помилкової інформації, щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була йому нарахована, але не отримана ним за своє життя;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області надати Приватному нотаріусу Краматорського нотаріального округу Соловйовій Світлані Семенівні точну інформацію щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була йому нарахована, але не отримана ним за своє життя, за період з березня 2015 року по лютий 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що в травні 2021 року нею була подана заява про прийняття спадщини за законом, після її померлого чоловіка, до приватного нотаріусу Краматорського нотаріального округу Соловйової Світлани Семенівни. За результатом звернення приватного нотаріуса до відповідача з запитом про надання інформації щодо розміру недоотриманої пенсії померлого, відповідачем було надано письмову відповідь у якій зазначено, що залишок недоотриманої пенсії померлого буде розраховуватись за три роки, пославшись на ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що на даний час вона - як спадкоємець, не може отримати в повному обсязі грошові кошти які входять до спадщини, після смерті її чоловіка, через бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/9633/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У строк, встановлений судом відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №1642 від 07.05.2021 року. На запит приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу від 12.05.2021 №1592/0214 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії від 20.05.2021 №0531-03-8/10226. У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 буде розраховуватись за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, якщо б звернення за недоотриманою пенсією відбулося 12.05.2021, то залишок недоотриманої пенсії склав би 257 043,56 грн. Сума розрахована за три роки за період з 11.05.2018 по 31.01.2021. Зазначає, що оскільки померлий правом отримання пенсії за життя не скористався, тому в даному випадку мають місце не суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, та входять до складу спадщини, а право на пенсію, яке не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступних висновків.

За приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2021.

Згідно Витягу від 12.05.2021 №64659109 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №67623343 приватним нотаріусом Соловйовою С.С., спадкодавцем якої визначено ОСОБА_2 .

Листом Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області від 20.05.2021 № 0531-03-8/10226 було повідомлено приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Соловйову С.С. про те, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 буде розраховуватись за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Залишок недоотриманої пенсії на теперішній час складає 257 043,59 грн.

29.06.2021, представник позивача звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 .

Листом від 08.07.2021 року №0500-1502-8/28772 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на запит представника позивача надало відповідь, в якій зазначив, що пенсійну справу ОСОБА_3 закрито з 01.02.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера. Запитувана інформація є конфіденційною та може бути надана органами Пенсійного фонду України тільки по запиту нотаріуса.

Аналіз встановлених судом під час розгляду даної справи обставин, доводів та заперечень сторін дозволяє дійти висновку, що предметом спору є майновий інтерес можливого спадкоємця у формуванні спадкової маси з включенням до неї недоотриманої пенсії особи, що померла.

За положеннями статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.<…>. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі №673/393/19.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами статті 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При цьому отримання коштів як спадщини із встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, відбувається за правилами цивільного права.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити, насамперед, із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. У свою чергу, приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене суб`єктивне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Не є публічно-правовим спір за участю суб`єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб`єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав, до яких належить також право власності на майно, у тому числі грошові кошти (пенсія). Сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

В даному випадку недоотримана спадкодавцем пенсія має бути, за твердженням позивача, складовою спадкового майна, отже предметом оспорювання у даному випадку є відносини, що пов`язані з набуттям та реалізацією позивачем майнових прав, відтак існує спір про право.

У спірних правовідносинах, пов`язаних із реалізацією права на спадщину, реалізується не публічний, а приватний інтерес, таким чином спір має приватноправовий характер, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, між сторонами у даному випадку виник спір про цивільне право, предметом якого майновий інтерес позивача як можливого спадкоємця щодо включення до спадкової маси за рахунок пенсії, що належала спадкодавцеві, однак не була ним одержана за життя. Тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19) та від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 (провадження № 11-1499апп18), постанові Верховного суду від 11.06.2019 у справі №180/754/17 (провадження К/9901/43413/18).

Суд наголошує, що 07.04.2021 Верховний Суд виніс постанову у справі № 0540/5860/18-а, відповідно до якої зазначив, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В справі, яка переглядалась касаційним судом, було визначено, що предметом позову є майнова вимога позивачки визнати за нею в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти. Судом було визначено, що спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, суд наголошує, що адміністративні справи №200/9633/21 та № 0540/5860/18-а є подібними. Суд наголошує, що як в даній справі, так і в справі, що переглядалась Верховним Судом, суми пенсії не були нараховані.

Конституцією України (статті 8, 129 та 147) гарантовано визнання та застосування в Україні принципу верховенства права. При цьому загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики, а також можливість відступу судом від своєї попередньої правової позиції лише за наявності вагомих підстав.

Частиною 4 статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики. Згідно з положеннями частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, принцип єдності судової практики не має абсолютного характеру, оскільки процесуальним законодавством Верховний Суд наділений повноваженнями у встановленому порядку відступати від раніше сформованої правової позиції. Таким чином, виникає певна суперечність між принципом правової визначеності та концепцією живого права (динамічного тлумачення права) як складовими верховенства права.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові № 755/10947/17 від 30.01.2019, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність врахування під час розгляду цієї справи саме останньої правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 07.04.2021 у справі №0540/5860/18-а.

Крім того, суд зазначає, що правильне визначення юрисдикції є першочерговим при реалізації права на доступ до суду.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вимагає визначення юрисдикції судового органу, який вправі здійснювати такий розгляд.

При цьому суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції. Зокрема, у п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд вказав, що словосполучення «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За приписами частини 1 статті 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі та роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Керуючись ст.ст. 205, 238, 239, 241-243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала постановлена в порядку спрощеного позовного провадження 26 серпня 2021 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов