Справа № 160/5392/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 вересня 2021 року Справа № 160/5392/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/5392/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2021 №Ф-15300-53/64, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому позивач, з урахуванням уточненого позову, поданого 23.04.2021 року, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2021 №Ф-15300-53/64, що прийнята Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, в якій зазначено про наявність у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу зі сплати єдиного внеску у загальному розмірі 37788,74 грн. (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 74 коп.);

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 37788,74 грн. (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 74 коп.).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року позов було задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2021 №Ф-15300-53/64, що прийнята Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, в якій зазначено про наявність у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу зі сплати єдиного внеску у загальному розмірі 37788,74 грн. (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 74 коп.); зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49600; код ЄДРПОУ ВП 44118658) здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 37788,74 грн. (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят вісім грн. 74 коп.); стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн. та 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувати Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49600; код ЄДРПОУ ВП 44118658).

09.08.2021р. до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення від 26.07.2021р., в якій просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2000,00 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адмініративного суду від 30.08.2021р. адміністративну справу №160/5392/21 направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для розгляду заяви представника позивача від 26.07.2021р. про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши подану заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.2 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 1 ст.143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Так, згідно із ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст.139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням «Киселиці Івана Юрійовича» договір про надання правової допомоги №27 від 21.05.2020р.

Згідно п.3.1 Договору, розмір, порядок оплати гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремими Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою №3 від 05.04.2021р. сторони погодили вартість надання деяких послуг у наступних розмірах:

- підготовка (складання) позовної заяви про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) 3000,00 грн.;

- підготовка (складання) адвокатського запиту в інтересах клієнта від 500,00 грн.;

- представництво інтересів клієнта в суді у випадку, якщо судове засідання по розгляду справи відбулося за участі адвоката Бюро 1000,00 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди №3 від 05.04.2021р. сторони домовилися, що орієнтовна вартість правової допомоги в суді першої інстанції (Дніпропетровській окружний адміністративний суд) за даною угодою складає 5000,00 грн., яка може бути збільшена або зменшена залежно від обсягу та складності наданих Бюро послуг. Остаточне погодження вартості наданих клієнту послуг здійснюється сторонами в даній Угоді, а також шляхом підписання Актів приймання передачі наданих послуг.

Актом приймання-передачі наданих послуг №2/ДЗ від 06.07.2021р. сторони підтвердили надання Бюро послуг (правову допомогу) вартістю 2000,00 грн., а саме:

- ознайомлення 01.07.2021р. з матеріалами справи №160/5392/21 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді;

- підготовка (складання) відповіді стосовно відзиву ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву від 06.07.2021р. по справі №160/5392/21.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 вересня 2018 року у справі №826/14072/17.

Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Як вбачається з Детального опису робіт (наданих послуг) №2/Д3 від 06.07.2021р. вартість послуг з ознайомлення 01.07.2021р. з матеріалами справи №160/5392/21 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді становить 500,00 грн., виходячи з витраченого часу в одну годину, та вартість послуг підготовки (складання) відповіді стосовно відзиву ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву від 06.07.2021р. по справі №160/5392/21 становить 1500,00 грн., виходячи з витраченого часу в три години.

Також, до матеріалів справи, в підтвердження виконання вказаного договору, надано копію квитанції від 06.07.2021 року №65000, з якої встановлено, що позивачем перераховано на рахунок АО «Киселиці Івана Юрійовича» суму в розмірі 2000 грн. з призначення платежу вказано: оплата адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги від 21.05.2020 року №27 (додаткова угода №3, згідно акту від 06.07.2021р. №2-Д3).

Оцінюючи зміст вказаного позову обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи, суд вважає, що обсяг часу, затрачений на підготовку (складання) відповіді стосовно відзиву ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву від 06.07.2021р. по справі №160/5392/21 в три години, значно завищений, оскільки як зазначено в позові між сторонами вже неодноразово виникали аналогічні спори стосовно протиправного нарахування відповідачем податкового боргу зі сплати єдиного внеску, а тому і розрахунок розміру винагороди 1500,00 грн. також є завищений.

Разом з тим, витрати пов`язані з ознайомленням 01.07.2021р. з матеріалами справи також не відповідають принципу співрозмірності, оскільки матеріали адміністративної справи, окрім відзиву на позовну заяву (який направлений позивачу засобами електронного зв`язку 02.06.2021р.), містять лише письмові заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань наданих представником позивача.

З огляду на зазначене, підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі відсутні, тому заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.44, 143, 248, 252, 256, 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко