Справа № 400/3358/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 р. № 400/3358/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГ.", вул.Адміральська, 19, кв.3, м. Миколаїв, 54001,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправними та скасування наказів від 15.01.2021 № 6-п, № 7-п,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліг» (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - Управління або відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 15.01.2021 № 6-п «Про проведення фактичної перевірки», від 15.01.2021 № 7-п «Про проведення фактичної перевірки».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність оскаржуваних наказів вимогам чинного законодавства через відсутність у них посилань на підстави для проведення фактичної перевірки, які перебачені у підпунктах 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що відповідач не надав йому інформації про порушення ним законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкоголних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Також позивач вказує, що особам, які фактично проводять розрахункові операції, не було вручено під розписку копії оскаржуваних наказів до початку проведення перевірок.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що право на проведення фактичної перевірки позивача надано йому підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а оскаржувані накази містять всю передбачену законом інформацію. Відповідач також пояснив, що вибірковим аналізом почекової інформації установлено проведення позивачем операцій без використання режиму програмування в порушення пункту 11 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Правом подати відповідь за відзив позивач не скористався.

Ухвалою від 06.09.2021 суд замінив відповідача у справі з Головного управління ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код юридичної особи за ) на Головне управління ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44104027)

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило клопотань про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

15.01.2021 відповідач видав наказ № 6-п „Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Ліг (далі Наказ № 6-п).

Згідно з Наказом № 6-п та виданими на його підставі направленнями на перевірку від 15.01.2021 № 39/14-29-07-10, № 40/14-29-07-10, посадові особи Управління повинні були провести перевірку позивача за адресою здійснення діяльності: Миколаївська область, Вітовський район, с. Мішково-Погорелове, вул. Степова, 3, з 15.01.2021 тривалістю 10 діб.

Перевірка повинна була бути проведена за період діяльності з 02.10.2019 по дату закінчення превірки з метою здійснення «контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту, етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здйснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютбнових виробів, пального».

У преамбулі Наказу № 6-п вказані правові підстави для перевірки - підпункти 80.2.2 і 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та зазначено, що проведення перевірки є здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Особа позивача, яка фактично проводила розрахункові операції, 16.01.2021 відмовила посадовим особам Управління в допуску до проведення перевірки/відмовилась від проведення перевірки, посилаючись на відсутність підстав для її проведення, що було зафіксовано актом від 16.01.2021 № 32/14-28-07-13/40913556.

15.01.2021 відповідач видав наказ № 7-п „Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Ліг (далі Наказ № 7-п).

Згідно з Наказом № 7-п та виданими на його підставі направленнями на перевірку від 15.01.2021 № 36/14-29-07-10, № 37/14-29-07-10, № 38/14-29-07-10, посадові особи Управління повинні були провести перевірку позивача за адресою здійснення діяльності: Миколаївська область, Вітовський район, с. Коларівка, вул. Дорожна, 6, з 15.01.2021 тривалістю 10 діб.

Перевірка повинна була бути проведена за період діяльності з 02.10.2019 по дату закінчення превірки з метою здійснення «контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та траснспортування пального, спирту, етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здйснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютбнових виробів, пального».

У преамбулі Наказу № 7-п вказані правові підстави для перевірки підпункти 80.2.2 і 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та зазначено, що проведення перевірки є здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Особа позивача, яка фактично проводила розрахункові операції, 16.01.2021 відмовила посадовим особам Управління в допуску до проведення перевірки/відмовилась від проведення перевірки, посилаючись на відсутність підстав для її проведення, що було зафіксовано актом від 16.01.2021 № 33/14-29-07-13/40913556.

Доперевірочним аналізом (інформаційно-аналітичною довідкою щодо діяльності суб`єкта господарювання) підтверджується, що підставою для проведення перевірок були: підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вибірковим аналізом почекової інформації установлено проведення позивачем операцій без використання режиму програмування в порушення пункту 11 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходив з такого.

Згідно з підпунктами 191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України, контролюючі органи:

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;

проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Як зазначено у підпункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Спір між сторонами виник з приводу тлумачення саме цих норм.

За позицією позивача, проведення фактичної перевірки не може бути визнано законним за відсутності у контролюючого органу інформації про порушення платником податків (позивачем) вимог законодавства.

На думку відповідача, зміст підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проводити фактичну перевірку як у випадку наявності інформації про певні порушення, так і для здійснення відповідних контрольних функцій.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18 (адміністративне провадження № К/9901/68969/18) Верховний Суд, зокрема, вказав: «… підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача ...».

У постанові від 05.11.2018 у справі № 803/988/17 (адміністративне провадження №К/9901/13259/18) Верховний Суд, зокрема, вказав: «… здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що приймаючи оскаржуваний наказ податковий орган діяв відповідно до норм чинного законодавства, за наявності визначених законодавством підстав ...».

Оскаржувані позивачем накази відповідача містять дати їх видання, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адреси здійснення діяльності, мету перевірки, вид перевірки, ату початку перевірки, її тривалість, період діяльності, який буде перевірятися. Накази підписані начальником ГУ ДПС у Миколаївській області, скріплені печатками контролюючого органу.

Суд відхиляє аргумент позивача про невручення особам, які фактично проводили розрахункові операції, копій наказів, оскільки відмова таких осіб від отримання копій оскаржуваних наказів підтверджується актами, складеними посадовими особами відповідача від 16.01.2021 про відмову від підпису направлень на фактичну перевірку та від отримання копії наказу перевірки. Складання відповідного акту передбачає пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Щодо посилання в наказах на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, суд узяв до уваги наявність у відповідача інформації про конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, а саме: проведення позивачем операцій без використання режиму програмування в порушення пункту 11 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, можливість допущення яких установлена проведеним відповідачем вибірковим аналізом почекової інформації.

У постанові від 04.12.2018 у справі № 820/4894/18 Верховний Суд вказав, що наявність відповідної інформації визнається, зокрема, необхідною та достатньою підставою для видання наказу про проведення фактичної перевірки.

У постанові від 10.04.2020 у справі №815/1978/18 Верховний Суд зазначив, що підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Верхвний Суд вказав, що норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що видання оскаржуваних наказів відповідало нормам Податкового кодексу України, тому підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з відмовою в позові, відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат позивача на сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГ." (вул.Адміральська, 19, кв.3, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код за ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44104027) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна