Справа № 381/2727/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м. Київ № 381/2727/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Васильківського відділу поліції

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Васильківського відділу поліції про визнання дій як неправомірних з боку поліцейських Фастівського відділення в питанні розміщення, незаконного утримання належного позивачу автомобіля Мерседес S320, д.н. НОМЕР_1 ; визнання неправомірними дій з боку поліції, які полягали в невидачі тимчасового талону на керування авто; зобов`язання начальника Васильківського відділу поліції Астаф`єва А.А. виконати певні дії, прийняти міри для повернення позивачу сплачених коштів за перевезення та зберігання на штрафмайданчику у Васильківський район в сумі 10050 грн., провести службове розслідування з питання неправомірних дій вищевказаних поліцейських; звільнення позивача від сплати за перевезення даного авто евакуатором на штрафмайданчик; звільнення від сплати за знаходження авто Мерседес А4057МР на штрафмайданчику.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківського відділу поліції про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 скасовано ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2021 про повернення позовної заяви, справу направлено для розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (пункт 6).

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (пункт 2); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5); у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (пункт 9); власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 11).

За приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Як убачається з позовної заяви, позивачем вказаних вимог не дотримано, а саме: у вступній частині позовної заяви зазначено відповідача Васильківський відділ поліції, водночас, у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати неправомірними дії поліцейських Фастівського відділення.

При цьому позивачем не конкретизовано поліцейських (посада, ПІБ), чиї дії, вчинені відносно позивача, слід визнати протиправними.

Також, позивачем заявлено позовні вимоги до начальника Васильківського відділу поліції Астаф`єва А.А., втім, у вступній частині позовної заяви не вказано передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України відомостей щодо вказаного відповідача.

Крім того, спрямовані до суду вимоги про звільнення позивача від сплати за перевезення автомобіля евакуатором на штрафмайданчик та звільнення від сплати за знаходження автомобіля на штрафмайданчику не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України як можливий спосіб захисту особою своїх порушених прав, свобод або законних інтересів в адміністративному судочинстві та як можливий варіант прийняття судом рішення за результатами розгляду адміністративної справи.

Також, у позовній заяві, всупереч вимогам частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутнє обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідачів прав, свобод, інтересів позивача, та відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 12, 29, 169, 171, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до провадження адміністративну справу №381/2727/20 за позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділу поліції провизнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківського відділу поліції провизнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви на усунення недоліків позовної заяви із посиланням на номер даної справи, із доданням позовної заяви та її копій відповідно до кількості учасників справи та для суду, із зазначенням у позовній заяві: належного(-их) відповідача(-ів) та змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів; змісту позовних вимог, враховуючи зауваження суду, викладені в цій ухвалі та визначені статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України способи захисту порушених прав, свобод або законних інтересів; обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача(-ів) прав, свобод, інтересів позивача; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення ним у встановлений судом спосіб і строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву буде повернуто відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.