Справа № 182/5106/21
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/5106/21
Провадження № 2-а/0182/55/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

03.09.2021 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г., за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М., позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 ім. Віктора Банних Ллуганського прикордонного загону ім.. Героя України полковника Євгенія Пікуса про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Заяви по суті справи.

1. ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить постанову від 30.07.2021 року № 017660/21 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення(а.с. 2-6).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Вона проживає та зареєстрована на тимчасово окупованій території України в м. Горлівці Донецької області. Через введення карантину в березні 2020 року не мала змогу перетину кордону через офіційні КПВВ, щоб реалізувати свої права громадянина України, а тому діяла в стані крайньої необхідності. В постанові зазначено, що вона визнала свою вину, однак визнання особою себе винною у адміністративному порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. Перед складанням постанови їй не були роз`яснені права, часу для звернення за правовою допомогою їй не надавалось, зміст постанови не проголошувався, права роз`яснювались вже після накладення адміністративного стягнення, на що вказує сам текст постанови, який тільки в п.6 роз`яснює право оскарження постанови в порядку ст.ст. 288,289 КУпАП, що не відповідає вимогам закону. Не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, не прийняті до уваги пояснення, а також не з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим порушено положення ст. 245 КУпАП. Постанова не містить доказів підтвердження її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначає, що Верховна Рада України відповідно до Закону України „Про внесення змін до розділу ІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) скасувала штрафи за порушення порядку в`їзду/виїзду з тимчасово окупованих територій України, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру, визначених КМУ. Вважає, що факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами не доведений. Також, просить суд врахувати, що вона взагалі вперше була притягнута до адміністративної відповідальності, адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права й обов`язки інших осіб не вплинуло.

2. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначив, що дії відповідача при винесенні оскаржуваної постанови були повністю правомірними, а винесена ним постанова є законною та обґрунтованою, в той час як твердження позивача є недоведеними з огляду на положення ч. 1 ст. 77 КАС України. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, зафіксовано належним чином та на підставі достовірних доказів , в тому числі особистих пояснень ОСОБА_1 , яка вину свою визнала. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що вона може скористатися правовою допомогою. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи вчинено не було . При наданні пояснень позивач не висловлювала будь-яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень, не надала будь-яких документів, які могли б звільняти її від адміністративної відповідальності. (а.с.40-43).

Процесуальні дії у справі.
1. Ухвалою суду від 05.08.2021 року по справі відкрито провадження (а.с.16).

2. 10.08.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

3. 10.08.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.33).

4. В судове засідання з`явилась позивач, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки здійснила неправомірний перетин державного кордону з тимчасово-окупованої території України до Російської Федерації через те, що іншого шляху немає, а зі слів людей та соціальних мереж їй відомо, що при перетині працюючих пунктів пропуску, з боку нелегітимної влади на окупованій території, вимагається підписання документів, що вона не зможе більше повернутись до свого місця проживання в м. Горлівка. Пояснила, що на її думку є загальновідомим фактом блокування незаконними збройними формуваннями виїзду громадян України з тимчасово окупованих територій Сходу України через КПВВ з березня 2020 р. Ті умови перетину лінії розмежування через КПВВ, які встановлені незаконними угруповуваннями, для позивача є неприйнятними.

5. Представник відповідача в Лисичанський міський суд Луганської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не відомі. Неявка учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.3 ст. 268 КАСУ.

Судом встановлено.
1. 30.07.2021 року начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), лейтенантом ОСОБА_2 (старший прикордонних нарядів в пункті пропуску) винесено постанову N 017660/21 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і цією ж постановою притягнув її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень(а.с. 12)

2. За змістом вказаної постанови „30.07.2021 року о 22.40 в пункті пропуску „Мілове під час здійснення прикордонного контролю виявлено гр. України ОСОБА_1 , яка відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України (далі БД), 07.01.2020 року виїхала з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України (далі - ТОТ) через КПВВ „Майорське, а 30.07.2021 року в`їхала на територію України з РФ через пункт пропуску „Мілове особою надано письмові пояснення, в яких вона зазначила, що 30.07.2021 року близько о 07:30 здійснила виїзд з ТОТ до РФ на напрямку н.п. „Успенка (ТОТ) н.п „Матвєєв-Курган (РФ) в районі н.п. „Успенка, що також підтверджується витягом з БД, відповідно до якого відсутня інформація про виїзд з ТОТ через КПВВ. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.3 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року №815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на ТОТ та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-2 КУпАП. Вчинене правопорушення не оспорює, вину свою визнає.
3. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4. Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях.

6. Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях" визначено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

7. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

8. Порядок, який визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій є "Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року N 815 (далі - Порядок).

9. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

10. Наказом Командувача об`єднаних сил від 31.10.2020 N 861 затверджено перелік контрольних пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей.

11. Положеннями п. 3, ч. 1 п. 9 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затверджене постановою KM України від 18.08.2010 N 751, встановлено, що у разі виникнення потреби у створенні умов для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю осіб, транспортних засобів, вантажів і товарів, зберігання транспортних засобів, використання розвантажувально-навантажувальної та іншої спеціалізованої техніки, застосування технічних і спеціальних засобів митного контролю, використання яких у пунктах пропуску обмежене або неможливе, на території окремих залізничних станцій, аеропортів (аеродромів), морських і річкових портів та на території, що суміщається з їх акваторіями, за рішенням Кабінету Міністрів України можуть створюватися пункти контролю (далі - пункт контролю). Пункти контролю, на які поширюється дія цього Положення, можуть функціонувати самостійно або для забезпечення діяльності у відповідних пунктах пропуску.

Відкриття, закриття (тимчасове закриття) пунктів пропуску та пунктів контролю здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

12. Розпорядженням від 18.02.2015 N 106-р "Про закриття пунктів пропуску через державний кордон" Кабінет Міністрів України закрив 23 пункти пропуску, з яких 1 міжнародний, 4 міждержавних та 18 місцевих на кордоні з Російською Федерацією, зокрема дані рішення стосуються пунктів пропуску (пунктів контролю) "Маринівка", "Новоазовськ", "Успенка", "Іловайськ", "Квашине", "Донецьк", "Должанський", "Червона Могила", "Ізварине", "Красна Талівка", "Юганівка", "Герасимівка", " Петрівка ", " Луганськ ".

13. З вищевикладеного вбачається, що в Україні функціонує відповідний порядок перетинання державного кордону України на шляхах міжнародного сполучення через спеціально виділені території місцевості з комплексом технічних засобів і споруд, які забезпечують право осіб на вільне пересування з дотриманням встановлених правил та функціонують на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

14. Примаючи до уваги, що Російська Федерація здійснює тимчасову окупацію частини території України за допомогою збройних формувань Російської Федерації, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, законодавцем визначено спеціальний порядок перетину меж ТОТ (в`їзд/виїзд) через контрольні пункти в`їзд/виїзд ( ст. 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення держаного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях").

15. Відповідно до ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 2031 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі, статті 204-2, 204-4).

16. Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

17. Розгляд справи про адміністративне правопорушення, складання та підписання оспорюваної постанови від 30.07.2021 року № 017660/21 здійснено уповноваженою на те особою.

18. Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19. Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст. ст. 256, 280 КУпАП, вважає, що посадовою особою повністю були з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

20. Зазначені висновки суду ґрунтуються, в тому числі на наданих представником відповідача письмових доказах: копії витягу інформації з підсистеми „Ризик ІТС ПК „Гарт-1 Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону гр. України ОСОБА_1 (а.с.44),копії письмової заяви ОСОБА_1 , що остання не потребує правової допомоги та бажає захищати себе особисто, що їй роз`яснені відповідно до сататті 268 КУпАП права(а.с.45), пам`ятки зі змістом ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, яка особисто підписана ОСОБА_1 30.07.2021 року (а.с.46), копії рапорту начальника групи ІПК (Тип А) впс „ ІНФОРМАЦІЯ_2 Лавірьової Н. від 30.07.2021 року, копії письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких вона особисто чітко зазначає, що 30.07.2021 року потрапила на територію Російської Федерації через н.п. „Успенка прямуючи „в гості, усвідомлюючи та не оспорюючи, що виїхала з ТОТ на територію Російської Федерації з порушенням (а.с.48-49).

21. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

22. Докази, які б спростовували факт порушення позивачем вимог статті 12 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" N 2268-VIII від 18.01.2018 р., а саме: порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України, а відтак вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КпАП України, судом не встановлені. За таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

23. Зібрані посадової особою докази про вчинення позивачем правопорушення є належними та допустимими. Зібрання доказів відповідають встановленому законом порядку, повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них позивача.

24. Посилання позивача у позові на те, що вона діяла в стані крайньої необхідності, а тому не підлягає адміністративній відповідальності, не приймаються до уваги, оскільки зі ст. 18 КУпАП вбачається, що під крайньою необхідністю маються на увазі дії, направлені на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Проте, позивачем не надано беззаперечних доказів того, що її дії були пов`язані саме з вказаними обставинами.

25. Однією із підстав для звернення з цим позовом до суду, позивач також вказує, що Верховна Рада України відповідно до Закону України „Про внесення змін до розділу ІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) скасувала штрафи за порушення порядку в`їзду/виїзду з тимчасово окупованих територій України, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру, визначених КМУ. Однак, суд звертає увагу на те, що дія вищезазначеного Закону України на позивача не розповсюджується, оскільки остання ані під час здійснення прикордонного контролю, ані під час розгляду справи судом не надала належних та допустимих доказів, що вчинення нею порушення порядку перетину державного кордону України настало з підстав гуманітарного характеру.

26. Позивач, здійснюючи в`їзд на тимчасово окуповану територію, повинна була розуміти, що виїзд з цієї території має відбуватися лише у визначеному законодавством порядку. Позивач не надала жодних доказів того, що вона здійснювала спроби виїзду або здійснила виїзд з тимчасово окупованої території у встановленому законодавством порядку, хоча відповідним наказом Командувача ОС визначено декілька пунктів, через які можливо здійснити виїзд з тимчасово окупованої території в Луганській та Донецькій областях.

27. 30 липня 2021 року на ділянці проведення операції об`єднаних сил в межах Донецької та Луганської областей функціонували визначені КПВВ, про що наявна інформація в Інтернет виданнях та на сайтах ООС, Державної прикордонної служби, Східного регіонального управління та відповідних прикордонних загонів, а також 26,30 липня та 02 серпня 2021 року окупаційною владою ТОТ України здійснювався пропуск громадян через КПВВ „Новотроїцьке та „Станція Луганська з 08.00 до 16.00, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами представника відповідача, що позивач мала фізичну можливість в законний спосіб здійснити виїзд з ТОТ до України.

28. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями КУпАП.

Розподіл судових витрат
1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вищевказані висновки про відсутність підстав для задоволення позову, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, в цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
Залишити постанову № 017660/21 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без змін, а позовну заяву - без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення проголошено 03.09.2021 року.

Дані про учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання за обліком тимчасово переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), , місцезнаходження за адресою: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, пр. Перемоги,58.

Суддя: А. Г. Багрова