Справа № 520/11249/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 вересня 2021 року № 520/11249/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 11.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 року 9118 грн. 81 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.03.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018, 2019, 2020 роки, яка становить 9118 грн 81 коп. Рішенням № 97 від 16.03.2021 року відділом перерахунків пенсій №4 (м.Харків) управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено позивачу у здійсненні нарахування пенсійної виплати з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018, 2019, 2020 роки.

Дане рішення відповідач мотивував посиланням на те, що позивача ще з 01.03.2019 переведено на пенсію за віком згідно Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за матеріалами пенсійної справи, як більш вигідний варіант. Позивач зазначає, що заяву на переведення на пенсію за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не писала. Про автоматичне переведення позивача на пенсію за віком з 01.03.2019 дізналась з рішення № 997 від 16.03.2021.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача, у встановлений судом строк, подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та до 28.02.2019 отримувала пенсію за віком згідно з Законом України Про державну службу. З 01.03.2019 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як більш вигідну. Переведення здійснено в автоматичному режимі. Оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за віком згідно із Законом України Про державну службу, тому має місце не нове призначення пенсії, а переведення, і згідно чинного законодавства необхідно проводити призначення пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середнього заробітку та при розрахунку застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014-2016 рік в розмірі 5426,60 грн, а не 9118, 81 грн, як вимагає позивач.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та до 28.02.2019 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.03.2019 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як більш вигідніше на підставі п.4-3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

11.03.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу на пенсію за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням середньої заробітної плати за 2018-2020р.р. (а.с. 12).

Рішенням №97 від 16.03.2021 відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в задоволенні заяви відмовлено, та позивачу повідомлено, що з 01.03.2019 їй проведено перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з доцільністю та відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018 - 2020 роки в розмірі 9118,81 грн. (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.03.2009 призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, який передбачав інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії, ніж призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач вважає, що дії відповідача при переведенні із одного виду пенсії на інший в частині незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2019 - 2020 роки в сумі 9118 грн 81 коп. є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Частиною першою статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором що передбачено ч. 1 ст.10 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (за чинності якого позивачу призначено пенсію вперше) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, також регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Виходячи з аналізу норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу", не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України "Про державну службу", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

У частині першій Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Одночасно судом встановлено, що переведення позивача з пенсії держслужбовця на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування проведено без заяви позивача.

Так, відповідно до п. 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідно до п. 4-3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Суд зазначає, що п. 4-3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону передбачає застосування вказаного показника середньої заробітної плати (2014-2016) виключно для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Для осіб, яким призначено пенсію, зокрема, відповідно до Закону України Про державну службу, пункт 4-3 застосовується виключно з метою визначення наявності підстав для автоматичного переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, шляхом порівняння розміру пенсії, що отримує особа за спеціальним законом, та розрахункової величини, обрахованої за приписами п.4-3, а не для обрахунку нового розміру пенсії.

В той же час, при автоматичному переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має застосовуватися порядок обрахунку, визначений для призначення пенсії, оскільки у даному випадку, незалежно від підстав зміни виду пенсії (за заявою пенсіонера або в автоматичному режимі) мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічний висновок щодо оцінки переходу особи з пенсії за спеціальним законом на пенсію за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як нове призначення пенсії викладений у постановах Верховного Суду України від 31.03.15р. у справі №21-612а14, від 09.06.15р. у справі №21-550а14, Верховного Суду від 22.01.2019 по справі № 577/2457/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 23.10.2020 у справі №528/196/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року відповідного призначення такої пенсії.

Оскільки законом передбачено право пенсійного органу самостійно змінити вид пенсії, призначеної пенсіонеру, без участі у даній процедурі пенсіонера, право пенсіонера на призначення пенсії з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії має бути дотримано, відповідно, відносно дати, з якої такій особі призначено пенсію за результатом переводу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за результатом реалізації положень п. 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначено пенсію за віком за вказаним законом з 01.03.2019 із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки, що не заперечувалось сторонами у справі.

В той же час, датою, відносно якої повинно бути застосовано розміри середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні три роки є 01.03.2019.

Відтак, для обрахунку пенсії позивача при реалізації пенсійним органом положень п. 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинен застосовуватися розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до позивача з заявою про переведення на пенсію за віком із врахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки, у врахуванні яких було відмовлено.

Відтак, з огляду на те, що судом встановлено, що для обрахунку пенсії позивача при реалізації пенсійним органом положень п. 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинен застосовуватися розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком із врахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки. З огляду на вказане, позовні вимоги у частині скасування рішення пенсійного органу задоволенню не підлягають.

Однак, з урахуванням встановлених судом обставин щодо неврахування при призначенні позивачу з 01.03.2019 пенсії за віком відповідно до п. 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки, суд вважає право позивача порушеним в частині неотримання пенсії в повному обсязі.

Доводи відповідача про те, що позивача було переведено на інший вид пенсії в межах Закону № 1058, а не призначено нову пенсію, суд вважає необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу здійснено вперше.

За таких обставин, у даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, а отже пенсійний орган має враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.03.2019, порушено, таке право підлягає відновленню.

При цьому суд враховує приписи ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 з 01.03.2019 року пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016,2017, 2018 роки, з урахуванням виплачених сум.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.03.2019 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 вересня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.