Справа № 640/13537/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (відокремлений підрозділ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у м. Києві з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2018 року № , №, №, №; визнання протиправною та скасування податкової вимоги №103558-17 від 26.03.2019 року; визнання протиправним та скасування рішення № 103558-17 від 26.03.2019 року про опис майна в податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що у 2017 році отримав дохід у розмірі 1000 000,00 грн. від продажу корпоративний прав МПП «Ілона» на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 12.09.2017 р., укладеного з ТОВ ФК «Артфінброк». Разом з тим витрати на придбання цього активу також склали 1000 000,00 грн., тобто фактично жодного прибутку не було, у зв`язку з чим у 2017 році податкова декларація не подавалася, податок не сплачувався.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ГУ ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ) звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, у якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19 квітня 2021 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, допущено порушень норм процесуального права, зокрема, апелянт зазначає, що податкові повідомлення-рішення є правомірними, та такими, що винесені відповідно до вимог діючого законодавства, оскільки на підтвердження понесених інфляційних витрат ОСОБА_1 не надано до перевірки жодних документів по операціях з придбання інвестиційного активу, від продажу якого у 2017 році ним отримано дохід. Отже, понесені витрати не підтверджено, тому позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб з урахуванням штрафних санкцій. Також нараховано несплачений військовий збір. Винесені податкові повідомлення-рішення відповідач вважає правомірними та такими, що відповідають положенням чинного законодавства.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві, встановлено строк до 13 серпня 2021 року для надання відзиву іншому учаснику процесу. Іншою ухвалою від 19 липня 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 13 серпня 2021 року.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначається, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто справу, ухвалено законне рішення. Позивач просить врахувати, що в апеляційній скарзі не спростовано доводів та доказів, наявних в матеріалах справи, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтовано визнані судом першої інстанції протиправними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено колегією суддів, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.2 п.78.1 ст. 78, п.79.1 ст. 79, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 03.10.2018 р. №14772 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., про що складено акт від 26.10.2018 р. №4260/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками Акту перевірки встановлені такі порушення:

п.179.1 ст. 179 з урахуванням вимог пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2017 р. до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві;

пп. "а" п.176.1 ст. 176, п.44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України - не подано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

пп.168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням вимог пп.164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп.170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України - не задекларовано дохід у вигляді інвестиційного прибутку у сумі 1 000 000 грн. та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2017 р. в сумі 180 000 грн. з отриманого доходу;

пп.1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України - не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір у сумі 15 000 грн. з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку.

При цьому відповідач виходив з того, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 відповідно до інформації ТОВ ФК "АРТФІНБРОК" у 2017 р. отримав дохід у вигляді інвестиційного прибутку від операцій з інвестиційними активами та отримав інвестиційний прибуток у сумі 1 000 000,00 грн.

ТОВ ФК "АРТФІНБРОК" в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за ІІІ квартал 2017 р. відображено інформацію про отримання інвестиційного прибутку за ознакою доходу "112" у сумі 1 000 000 грн. на користь ОСОБА_1 .

Згідно з листом ТОВ ФК "АРТФІНБРОК" від 17.07.2018 р. №183 за адресу контролюючого органу зазначено, що товариство не є професійним торговцем цінних паперів, тому не є податковим агентом платника податку ОСОБА_2 щодо оподаткування інвестиційного прибутку.

Позивачу у зв`язку з цим направлено лист Головного управління ДФС у м. Києві від 12.03.2018 р. №9185/П/26-56-13-04-20 щодо виконання обов`язку подання декларації про майновий стан та доходи за 2917 рік та декларування доходу, отриманого у вигляді інвестиційного прибутку, на яку відповіді не отримано.

За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 28.12.2018 року: № , згідно з яким за порушення пп. "а" п.176.1 ст. 176, п.44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн.; №, згідно з яким за порушення п.179.1 ст. 179 з урахуванням вимог пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України на позивача накладено штраф у розмірі 170 грн.; №, згідно з яким за порушення пп.168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням вимог пп.164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп.170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України позивачу нараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 180 000 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 45 000 грн.; №, згідно з яким за порушення пп.1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України позивачу визначено податкове зобов`язання зі сплати військового збору в розмірі 15 000 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 3 750 грн.

Податковим органом 26.03.2019 р. винесено податкову вимогу №103558-17, згідно з якою станом на 25.03.2019 р. ОСОБА_1 визначено податковий борг у загальному розмірі 267 207, 17 грн. (основне зобов`язання - 192 870 грн., штраф 49 430 грн., пеня 24 906, 57 грн.), а також рішення № 103558-17 від 26.03.2019 року про опис майна в податкову заставу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з того, що згідно з пп. 14.1.81-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на вересень 2017 р.) інвестиційний прибуток для цілей розділу IV цього Кодексу - дохід у вигляді позитивної різниці між доходом, отриманим платником податку від проведення операцій з цінними паперами з урахуванням курсової різниці, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, та витратами на придбання таких інвестиційних активів.

Згідно з пп.168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно з пп.164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Згідно з пп.170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Колегія суддів враховує ті обставини, що позивач не заперечує, що у 2017 р. ним отримано дохід у розмірі 1 000 000,00 грн. від продажу корпоративних прав МПП "Ілона" на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 12.09.2017 р., укладеному з ТОВ ФК "АРТФІНБРОК". Проте, витрати позивача на попереднє придбання цього активу також склали 1 000 000, 00 грн., а саме:

28.12.2015 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, згідно з яким позивач придбав частку у розмірі 47, 5% вартістю 93 575 грн.;

28.12.2015 р. між позивачем і ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, згідно з яким позивач придбав частку у розмірі 47, 5% вартістю 93 575 грн.;

28.12.2015 р. позивач придбав інвестиційний актив на володіння корпоративними правами МПП "Ілона" в розмірі 95% вартістю 1 803 000 грн.;

29.08.2017 р. між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, згідно з яким позивач придбав частку у розмірі 0,49% вартістю 9 850 грн.

Таким чином, у 2017 р. позивач став одноосібним власником 100% корпоративних прав МПП "Ілона", що складає 2 000 000,00 грн.

У 2017 р. позивач отримав прибуток у розмірі 1 000 000,00 грн. за відчуження 50% активу, проте, загальна вартість понесених ним витрат на придбання активу також становить 1 000 000,00 грн.

У зв`язку з відсутністю прибутку позивачем у 2017 р. не подавалася податкова декларація про доходи та не сплачувався податок.

Також позивач зазначив, що ним не отримано ні акту перевірки, ні оскаржуваних рішень від 28.12.2017 р., тому про їх існування він дізнався лише 05.04.2019 р. після отримання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.03.2019р.

З врахуванням вказаних положень пп.164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається: інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з корпоративними правами, що мало місце в даному випадку внаслідок укладення позивачем договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 12.09.2017 р. з ТОВ ФК "Артфінброк" на суму 1 000 000,00 грн.

Також згідно з загальним правилом п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

При цьому, при вирішенні питання щодо оподаткування інвестиційного прибутку, перевірці підлягають обставини наявності у позивача позитивного фінансового результату від операцій з інвестиційними активами.

Також позивач пояснив у відзиві, що не був повідомлений про проведення перевірки, тому не надав свої пояснення щодо обставин придбання інвестиційного активу - корпоративних прав МПП "Ілона", від відчуження яких він отримав прибуток.

Доказів того, що позивач був належно повідомлений про проведення перевірки матеріали справи не містять.

Згідно з наданими до матеріалів справи доказами станом на час укладення договору від 12.09.2017 р. з ТОВ ФК "Артфінброк" про продаж 50% статутного капіталу з належних позивачу 100% ним понесено витрати на придбання вказаного інвестиційного активу протягом 2015-2017 років, а саме: 28.12.2015 р. придбано 95% статутного капіталу за договорами з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі рішення №2/2016 загальних зборів засновників (власників) МПП "Ілона" від 20.05.2016 р. збільшено частку позивача у статутному капіталі з 95% до 99, 51% шляхом збільшення статутного капіталу, що мало місце протягом 2016-2017 років; 29.08.2017 р. придбано 0,49% статутного капіталу за договором з ОСОБА_5 .

Згідно з наданими позивачем розрахунковими документами загальні витрати на придбання 100% статутного капіталу МПП "Ілона" становлять 1 000 000,00 грн., що дорівнює сумі отриманих ним коштів за договором від 12.09.2017 р. з ТОВ ФК "Артфінброк".

Відповідно, об`єкт оподаткування відсутній, оскільки позивачем інвестиційного доходу не отримано, і підстави для нарахування позивача ПДФО та військового збору з отриманого доходу відсутні.

У зв`язку з відсутністю оподатковуваного доходу у 2017 році у позивача не виник обов`язок з подання податкової декларації за 2017 р.

Згідно з пп. "а" п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з Порядком ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.06.2017 р. № 591, він поширюється на фізичних осіб - платників податків, які отримують доходи та відповідно до розділу IV Податкового кодексу України зобов`язані подавати податкову декларацію про майновий стан і доходи та/або мають право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, крім осіб, які перебувають на податковому обліку як самозайняті особи.

Оскільки позивач не отримав дохід, не зобов`язаний був подавати декларацію про доходи за 2017 р., на нього не поширюється і обов`язок з ведення Книги обліку доходів і витрат.

Таким чином, судом першої інстанції правильно визначено протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а інші оскаржувані рішення винесено як наслідок наявності у позивача податкового боргу згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 28.12.2017 р., тому оскільки відсутні підстави для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то підстави для видання податкової вимоги та опису майна в податкову заставу відсутні також.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У сукупності наведеного, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів доводи апеляційної скарги відхиляє, не змінює та не скасовує рішення суду першої інстанції, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року у справі №640/13537/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Н.М. Єгорова

І.В. Федотов