Справа № 826/14459/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в роз`ясненні судового рішення

31 серпня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому, з урахуванням уточнень, поданих 27.09.2018, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у зв`язку з відмовою у виплаті ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах, грошового забезпечення за час перебування у відпустці по вагітності та пологах, грошового забезпечення за час перебування у щорічній відпустці, грошової допомоги на оздоровлення;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах у розмірі 37 727, 88 грн.;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час перебування у відпустці по вагітності та пологах у розмірі 20 402, 96 грн.;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 частину несплаченого грошового забезпечення за час перебування у щорічній відпустці за 2017 рік у розмірі 9 019, 83 грн.;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 неоплачену частину грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 739, 84 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 державної допомоги по вагітності та пологах; зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу по вагітності та пологах відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми»; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 728,91 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 в частині задоволених позовних вимог та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Також, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Окружний адміністративний суд міста Києва від 20.07.2020 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково: рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року змінено в резолютивній частині, викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо незастосування до ОСОБА_1 при нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологах положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми.».

Абзац третій резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року виключено.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року залишено без змін.

16.08.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020.

В обґрунтування вказаної заяви позивач вказує, що постанова суду апеляційної інстанції є незрозумілою, оскільки якщо визнано протиправною бездіяльність відповідача, то в чому повинні проявлятись зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві щодо незастосування до ОСОБА_1 при нарахувнні та виплаті допомоги по вагітності та пологах положень Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми". Також, позивач просить роз`яснити як саме повинно бути виконано відповідачем постанову суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з надходженням вказаної заяви, судом апеляційної інстанції 05.08.2021 справу №826/14459/18 витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва, така 26.08.2021 надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду та 30.08.2021 передана судді-доповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, доводи, викладені в ній, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення та роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020, з огляду на наступне.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проаналізувавши вказану норму, колегія суддів вважає за необхідене зазначити, що вимоги КАС України не зобов`язують суди приймати рішення лише у формі визнання дій або бездіяльності протиправними та як наслідок зобов`язання вчинити дії, отже теза заяви позивача про нечіткість постанови суду апеляційної інстанції через відсутність зобов`язальної частини судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Із змісту заяви про роз`яснення постанови вбачається, що позивач фактично звертається не за роз`ясненням незрозумілого рішення, а намагається шляхом подання такої заяви зобов`язати суд надати відповідь на питання: чому рішення суду апеляційної інстанції містить визнання бездіяльності відповідача протиправною, втім не містить будь-якого зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що мотивувальна частина постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року містить наступні висновки:

- «Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає протиправності у діях відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення під час перебування позивача у відпустці по вагітності та пологах та вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», оскільки така вже була вірно розрахована, нарахована та виплачена, а відтак, в свою чергу, хоча відповідачем і було допущено протиправну бездіяльність щодо незастосування до позивача при нарахуванні та виплаті позивачу державної допомоги по вагітності та пологах положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», це не призвело до невірного нарахування та виплати такої допомоги, оскільки підпункт 1 пункту 7 Порядку № 1751 визначає, що допомога у зв`язку з вагітністю та пологами надається жінкам з числа осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, а грошове забезпечення, в свою чергу розраховується відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій №748.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що помилкові висновки суду першої інстанції призвело до помилкового задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу по вагітності та пологах відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», а відтак, в цій частині резолютивну частину рішення суду першої інстанції слід змінити.» (абз. 8-9 стор. 7-8).

- "Відтак, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах у розмірі 37 727, 88 грн.; грошового забезпечення за час перебування у відпустці по вагітності та пологах у розмірі 20 402, 96 грн.; частини несплаченого грошового забезпечення за час перебування у щорічній відпустці за 2017 рік у розмірі 9 019, 83 грн.; неоплаченої частини грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 739, 84 грн., однак, помилково дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу по вагітності та пологах відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», а відтак, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в резолютивній частині, з підстав, наведених та обґрунтованих судом вище." (абз. 4 стор. 9).

На переконання судової колегії, відповідне формулювання резолютивної частини постанови, обґрунтування якої наведено в її мотивувальній частині, свідчить про її зрозумілість та неможливість неоднозначного її тлумачення.

Отже, колегія суддів зазначає, що текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 труднощів для розуміння не викликає, суть рішення зрозуміла та не двозначна, спосіб, у який викладено резолютивну частину вказаного рішення, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння. Постанова суду є зрозумілою і додаткового роз`яснення не потребує, а викладені у заяві ОСОБА_1 доводи не є підставами для її роз`яснення, а лише вказують на незгоду позивача з постановою суду апеляційної інстанції.

За викладених обставин, зважаючи на викладене вище, судова колегія приходить до висновку, що заява про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 задоволенню не підлягає.

крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, позивач оскаржувала судові рішення першої та апеляційної інстанції у даній справі, втім, ухвалою Верховного Суду від 14.01.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів.

Керуючись ст. ст. 254, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов