Справа № 640/16343/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України, про встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Шостим апеляційним адміністративним судом 02 серпня 2021 року за вх. № 30325.

При цьому, апеляційну скаргу подано до поштового відділення 29 липня 2021 року, що підтверджується відповідним штампом на поштовому конверті.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 296 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень та визнання протиправною та скасування постанови, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставки судового збору обраховуються, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн., який встановлений станом на 01 січня 2020 року (рік звернення з адміністративним позовом).

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року становить 2 522 грн. 40 коп. (2 102*0,4*2*150%).

Однак, всупереч вимог КАС України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

В апеляційній скарзі позивач посилається на пункти 2, 6, 7 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та вказує, що він як учасник бойових дій, як інвалід, як апелянт-споживач за позовом як у захист прав споживачів, так у захист прав ветеранів, так і у захист всіх інших подав цей позов і підлягає звільненню від сплати судових витрат по розгляду питань щодо їх та свого соціального захисту.

При цьому, в матеріалах справи (т. 1, а.с. 20) наявна копія посвідчення ОСОБА_1 серіїї НОМЕР_1 від 03 вересня 2013 року, яким визначено, що останній має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Перевіривши наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пільги щодо сплати судового збору передачені приписами статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України, що не стосується соціального і правового захисту особи із статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги у цій справі підлягає сплаті.

Наведене також відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону, викладеним, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилання позивача про те, що даний позов подано ним у захист прав споживачів, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Так, положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, саме як споживача у спірних правовідносинах.

При цьому, визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Разом з тим, позов у даній справі ОСОБА_1 подано до Кабінету Міністрів України як до суб`єкта владних повноважень з приводу встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови, до суду позивач звернувся саме задля вирішення публічно-правового спору, а не на захист цивільних правовідносин, що виникли між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у спірних публічних правовідносинах позивачі не є споживачами у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому положення цього Закону, що стосуються пільг зі сплати судового збору, на них не поширюються.

Отже, приписи статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин не застосовуються, оскільки в даному випадку заявлено позовні вимоги у сфері публічно-правових відносин, а не про захист порушеного права споживача.

Щодо посилання апелянта на те, що він є особою з інвалідністю як підстави для звільнення від сплати судового збору, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Однак, відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки сер. МСЕ- № 061582 від 20 січня 2003 року, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, відтак, на позивача не поширюються приписи пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він не є особою з інвалідністю І та ІІ груп.

Щодо посилання апелянта на пункти 2, 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», якими передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, а також позивачів - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то останні є необгрунтованими, оскільки в межах даної справи не заявлено позовних вимог ані про відшкодування шкоди, ані про відшкодування матеріальних збитків.

ОСОБА_1 також посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі норми, передбаченої пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Зазначену норму слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 КАС, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 640/109/19.

Відповідно до частини першої статті 53 КАС України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Таким чином, зазначена стаття визначає коло осіб та державних органів, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 звертається за захистом своїх прав та інтересів, і не є особою, якій законом надано право звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб в розумінні статті 53 КАС України.

Таким чином, апелянт не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Тому, у зв`язку з викладеним, вважаю необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та запропонувати усунути вказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання до апеляційного суду:

- оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку в розмірі 2 522 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA1026007, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (номер справи), Шостий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

Керуючись ст.ст. 169, 283, 298, 328 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 7 (сім) днів строк для усунення недоліків з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали у зазначений вище строк, апеляційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Бєлова