Справа № 380/1673/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/1673/20 пров. № А/857/12660/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цуняк Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року (прийняту у м. Львові суддею Ланкевичем А.З., дата складення ухвали в повному обсязі не вказана) про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 380/1673/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Львівської міської ради, про визнання рішення нечинним, зобов`язання здійснити перерахунок та доплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у цій справі позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області), викладене у протоколі № 184465 від 04.08.2010 на заяву від 15.07.2010 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області викладене у листі - відповіді від 27.12.2019 № 5497/св-20/11.03-06 на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2019 щодо відмови перерахувати пенсію по інвалідності, нараховану відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058, з 15.07.2010 по 31.10.2012 відповідно до норм Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 та здійснити її доплату відповідно до вказаного Закону з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 15.07.2010 по 31.10.2012 перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та нарахувати її за вказаний період відповідно до норм Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723, на підставі доданих до заяви про призначення пенсії у 2010 році первинних довідок про нараховані суми грошового забезпечення, з яких нараховані та сплачені страхові внески, а саме довідки № 1101/127 від 21.07.2010 про зарплату працюючого державного службовця відповідної посади на час подачі заяви, виходячи із відсоткового значення розміру моєї пенсії 80 % таких сум основного та додаткового виду грошового забезпечення на час подачі заяви, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати ОСОБА_1 компенсацію несвоєчасно виплачених за період з 15.07.2010 по 31.10.2012 грошових сум пенсії по інвалідності як державного службовця, відповідно до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та здійснити виплату такої компенсації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в справі № 380/1673/20 - без змін.

05.05.2021 до суду надійшла заява ГУ ПФУ у Львівській області про роз`яснення судового рішення у цій справі - рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020.

Заява обґрунтована тим, що виплата суми пенсії, нарахованої на виконання рішення суду, яку включено до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантується державою, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Вказує, що незрозумілість рішення полягає в тому, що резолютивна частина такого рішення припускає кілька варіантів його тлумачення, що перешкоджає належному нарахуванню компенсації.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року в задоволенні заяви ГУ ПФУ у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області, яке вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви. Тому просило скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою роз`яснити рішення суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 є незрозумілим, в частині, що стосується нарахування компенсації несвоєчасно виплачених за період з 15.07.2010 по 31.10.2012 грошових сум пенсії по інвалідності, як державного службовця, відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а саме щодо механізму нарахування, оскільки суми доплат хоч і нараховані, проте не виплачені.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги наведені в апеляційній скарзі та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснення судового рішення стосується недотримання вимоги ясності, визначеності такого, яке означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Виходячи з наведеного, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

А підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Так, роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Така ж правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі № 619/3407/16-а.

Колегія суддів зазначає, що пенсійний орган у своїй заяві фактично просить роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення суду, а не його зміст.

Проте, процесуальне законодавство не передбачає роз`яснення порядку виконання судового рішення і це питання не підпадає під поняття «роз`яснення змісту судового рішення», передбаченого статтею 254 КАС України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 01 вересня 2020 року в справі № 806/984/18.

На переконання суду апеляційної інстанції вказане судове рішення є чітким і зрозумілим, в ньому наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо частково обґрунтованості позовних вимог; терміни, вжиті у рішенні суду першої інстанції, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню, позаяк рішення від 23.11.2020 у справі №380/1673/20 є зрозумілим і не потребує роз`яснення.

Резолютивна частина постанови суду відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з урахуванням доводів позовної заяви, чітко зазначено, чому суд прийшов до відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

Водночас, вирішення процесуальних питань, які випливають з судового рішення, чи надання правових порад щодо дій учасників справи після ухвалення судового рішення, не відповідає меті роз`яснення, а отже у межах процедури роз`яснення судового рішення є неможливим.

Також суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковості виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами /державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали додержано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року про відмову в роз`ясненні судового рішення в адміністративній справі № 380/1673/20 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 02 вересня 2021 року.