Справа № 2140/1923/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
03 вересня 2021 р.м. ХерсонСправа № 2140/1923/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 у розмірі 70 % суми грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вжити заходи щодо усунення порушень ст. 129-1 Конституції України, шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії, виходячи із розміру 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням виплачених сум.
Заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, заявник обґрунтовує, зокрема, тим, що на теперішній час рішення суду від 24.10.2018 року по даній справі в частині здійснення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснення виплати з урахуванням виплачених сум не виконано, пенсія знову сплачується в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, заборгованість з виплати пенсії не виплачено, боржник ухиляється від виконання рішення суду, що стало підставою для звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею для розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України визначено суддю Хом`якову В.В.
Частиною 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. З огляду на викладені у заяві обставини та приймаючи до уваги, що заявником не обґрунтована необхідність розгляду заяви саме у судовому засіданні з викликом сторін, суд визначив розглядати справу в письмовому провадженні.
Вирішуючи заяву про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення, суд виходить з наступного.
Так, суд нагадує, що розгляд і вирішення заяв сторін, як і адміністративних справ здійснюється відповідно до принципу диспозитивності (статі 9 КАС України), відповідно до якого, суд вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Суд позбавлений можливості ініціювати судове провадження, інакше він перетворився б з органу правосуддя у контролюючий орган.
За загальним правилом, адміністративний суд вирішує тільки ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і він не повинен виходити за межі цих вимог. Інакше кажучи, суд зв`язаний предметом і розміром заявлених вимог.
З огляду на викладене, заява позивача підлягає вирішенню в рамках заявлених ним правових аргументів.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 (суддя Василяка Д.К.) адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по відмові у виплаті ОСОБА_2 пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці УМВС України в Херсонській області від 24 березня 2018 року №19/2576 з 01 січня 2016 року. Також, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаної в довідці УМВС України в Херсонській області від 24.03.2018 №19/2576, починаючи з 01.01.2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби.

При цьому, у мотивувальній частині рішення від 24.10.2018 у справі № 2140/1923/18 суд встановив дату початку перерахунку та виплати пенсії у сумі 90 % - з 01.01.2016 та не встановив кінцевої дати перерахунку та виплати, а тому відповідач зобов`язаний в подальшому виплачувати позивачу пенсію в розмірі 90 % грошового забезпечення.

Рішення суду набрало законної сили, у зв`язку з чим Херсонським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області фактично всупереч рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 у справі № 2140/1923/18 прийняло рішення знову зменшити розмір відсоткового значення пенсії позивача з 90% до70% сум грошового забезпечення, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в порядку ст. 383 КАС України.

Суд звертає увагу, що пенсійним органом визнається, що вищенаведене судове рішення виконувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, однак його виконання було зупинено з травня 2021 року, коли орган Пенсійного фонду України здійснив наступний перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, застосувавши розміру пенсії у співвідношенні не 90 % суми грошового забезпечення, а 70%.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені у ст.383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Як вбачається із матеріалів справи, в межах спірних правовідносин відповідач проігнорував принцип обов`язковості судового рішення, посилаючись на ст. 43 Закону № 2262-ХІІ про обмеження максимального розміру пенсії 70 процентами сум грошового забезпечення, тобто наводячи ті самі аргументи, які були при розгляді в2018 році справи №2140/1923/18. Суд зазначає, що позивач звертаючись з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії просив саме здійснити перерахунок пенсії з урахуванням збільшеної суми грошового забезпечення, а не її призначення, тобто відповідач повинен був зробити перерахунок пенсії позивачу на підставі рішення суду №2140/1923/18, виходячи з розміру 90% сум грошового забезпечення.

Таким чином, суд робить висновок про протиправну бездіяльність Головного управління ПФУ в Херсонській області щодо не виконання судового рішення від 24.10.2018 у справі № 2140/1923/18, що є порушенням ст. 129-1 Конституції України.

Відповідно до ч.6 ст. 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановлює ухвалу в порядку , передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Отже, відповідач повинен вжити заходи щодо усунення перешкод для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90% від суми грошового забезпечення.

Так, відповідно до ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, направляє окрему ухвалу відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття відповідних заходів для усунення причин, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підставі для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд вважає необхідним довести до начальника ГУ ПФУ в Херсонській області про викладені в ухвалі суду обставини для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Дії ГУ ПФУ в Херсонській області по повторному протиправному зменшенню відсоткового розміру пенсії позивача, невиконання рішення суду, суд розцінює як вчинені умисно, є проявом правового свавілля, підривом авторитету держави перед громадянами, проявом зневаги та ігнорування їх Конституційних прав.

Суд вважає, що у випадку, якщо після одержання відповідачем окремої ухвали він не здійснить відповідних заходів для усунення причин невиконання рішення суду, може виникнути необхідність та підстави для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. В цьому контексті суд робить також висновок про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомити у місячний строк про виконання окремої ухвали суду.

Керуючись ст. 241, 248, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , подану в порядку статті 383 КАС України, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 по справі № 2140/1923/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вжити заходи щодо усунення порушень ст. 129-1 Конституції України, шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії, виходячи із розміру 90% суми грошового забезпечення.

Копію ухвали направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 у справі № 2140/1923/18 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомити у місячний строк про виконання окремої ухвали суду.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується у строк, встановлений ст. 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя В.В. Хом`якова