Справа № 640/24507/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 640/24507/20.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта обґрунтовані тим, що відповідач здійснюючи перерахунок пенсії не врахував рішення Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, яким встановлено обов`язок щодо збереження пенсії з розрахунку 86% грошового забезпечення, а також порушив приписи ч. 5 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо обов`язковості застосування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, відмовившись врахувати рішення Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, та зменшив основний розмір пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:
- визнання неправомірними дії ГУ ПФ в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язання відповідача з 01.04.2019 року перерахувати пенсію Позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 20.08.2020 року № ВСЗ/4461 (із урахуванням усіх її складових) без обмеження максимального розміру (обмеження визнано неконституційним згідно з рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016) та із урахуванням рішення суду № 826/5716/18 (рішення у зразковій справі № 240/5401/18), а також зобов`язати із 05.03.2019 року виплачувати пенсію у повному розмірі - тобто у 100 відсотків суми її підвищення (скасування частини 2 постанови КМУ № 103, позиція Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19) та виплатити суму недоплаченої з 01.04.2019 року частини пенсії однією сумою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2020 позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії ГУ ПФ в м. Києві щодо відмови перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 20.08.2020 року № ВСЗ/4461 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язано ГУ ПФ в м. Києві перерахувати з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 20.08.2020 року № ВСЗ/4461, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та виплатити недоотримані суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії ГУ ПФ в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 у період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно) лише 75% суми підвищення пенсії;
- зобов`язано ГУ ПФ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 100% перерахованої пенсії з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно), з врахуванням вже отриманих з 01.01.2018 року сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Надалі позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що відповідачем вчиняються дії, протилежні за змістом рішенню, прийнятому судом за наслідком розгляду даної справи по суті заявлених позивачем вимог.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів, з яких можливо встановити відмову відповідача у виконанні рішення суду, яке набрало законної сили.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Заява позивача, як зазначено вище, обґрунтована неправомірністю дій відповідача, який при перерахунку пенсії позивача зменшив відсоткове значення з 86% до 70% грошового забезпечення.
Суд першої інстанції вірно вказав, що до заяви додано лист Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18 лютого 2021 року № ВСЗ/1150, в якому наведено розрахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року № 640/9367/19; супровідний лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким позивачу було скеровано розрахунки пенсії станом на 01 грудня 2017 року, 01 червня 2018 року, 01 березня 2019 року, 01 червня 2019 року та 01 червня 2020 року з додатками.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати з 01 квітня 2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 20 серпня 2020 року № ВСЗ/4461, а тому посилання заявником у своїй заяві на довідку 16 лютого 2021 року за вихідним №ВСЗ/1084, яка не була предметом розгляду у справі № 640/24507/20 та яка була прийнята вже після вирішення судом справи по суті заявлених вимог, не може бути доказом невиконання такого судового рішення.
Поряд з наведеним, колегія суддів погоджується з тим, що позивачем ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи, не надано суду належних та допустимих доказів, з яких можливо встановити відмову відповідача у виконанні рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, з огляду на відсутність доказів, які б відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 73 76 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить, а її доводи не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення вищевказаної заяви ОСОБА_1 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко