Справа № 540/2847/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2847/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області (далі - відповідач) , у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача , що полягає у неприйнятті за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,6 га;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,6 га, за результатами її розгляду прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Ухвалою від 25.06.2021р. відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 березня 2021 року позивачка звернулася до Ювілейної сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,6 га. Разом із заявою подані всі визначені законодавством документи, а саме: копія документа, що посвідчує особу та графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки. Дана заява прийнята сільською радою 17.03.2021 року за вхідним номером 66/02-38.21. Однак у визначений статтею 118 Земельного кодексу України, а саме у місячний строк, орган місцевого самоврядування не розглянув дане клопотання. Рішення сесії про надання дозволу або вмотивовану відмову позивачка не отримувала. Тим самим, орган місцевого самоврядування порушив визначений законом порядок розгляду клопотань громадян, визначених статтею 118 Земельного кодексу України.

При цьому, згідно витягу з протоколу восьмої сесії сільської ради восьмого скликання Ювілейної сільської ради Херсонської області від 26.05.2021 року з порушенням встановлених законодавством строків винесене питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Проте за результатами голосування більшість депутатів присутніх на засіданні ради (10 голосів) утрималося від прийняття відвідного рішення, отже рішення не прийнято та відхилено.

Посилаючись на ст. 118 Земельного кодексу України, стверджує про порушення її права та просить суд задовольнити позов.

Суд зазначає, що відповідно довідки про недостатність фінансування на придбання знаків поштової оплати від 25.03.2021 року, станом на вказану дату кредиторська заборгованість Херсонського окружного адміністративного суду за вказаним видом витрат становить 13796,00 грн., відтак відправлення поштової кореспонденції судом не здійснюється через відсутність фінансування.

У зв`язку із зазначеним копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було направлено засобами електронного зв`язку на офіційну електронну пошту відповідача (а.с. 20).

Відповідно до ч.2 ст.129 КАС України учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Факт надіслання ухвали суду та копії позову із документами через електронну пошту відповідача підтверджується також довідкою секретаря судового засідання (а.с. 21).

09.08.2021р. представник відповідача звернувся до суду із заявою через підсистему електронний суд про внесення про нього відомості як про представника відповідача із наданням доступу до електронної справи.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач повідомлений про вчинення судом процесуальної дії відкриття спрощеного провадження у справі.

Відповідач не скористався своїм правом подання пояснень, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 17 березня 2021 року звернулася до сільського голови Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,6 га. Разом із заявою подані документи: копія паспорта та ідентифікаційного коду позивачки та графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки.

Заява прийнята сільською радою 17.03.2021 року за вхідним номером 66/02-38.21 (а.с. 5 7).

На звернення позивачки про надання копії рішення сесії ради щодо розгляду її заяви, відповідач листом від 03.06.2021 року № 764/02-41.21 надав:

- завірену секретарем ради копію проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» (а.с. 8);

- результати відкритого поіменного голосування за проект рішення від 26.05.2021р. «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» (а.с. 9);

- витяг із протоколу VІІІ сесії VІІІ скликання Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області від 26.05.2021р. (а.с. 10).

Крім того, згідно відповіді Ювілейної сільської ради Херсонської області № 826/02-41.21 від 09.06.2021 року на депутатське звернення з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 , сільська рада підтвердила, що не прийняття будь-якого рішення за результатами розгляду заяви та зазначила про неможливість надати будь-яку інформацію, крім раніше наданого проекту рішення та причин неприйняття рішення по-суті.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.

Земельні правовідносини в України врегульовані Земельним кодексом України (далі ЗК)

Відповідно до ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Втім, орган місцевого самоврядування приймає рішення з дотриманням певної процедури.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Так, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. (ч. 10 ст. 118 ЗК України)

Таким чином, зі змісту наведених вище норм ЗК України слідує, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Передумовою прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу у власність земельної ділянки є вчинення наступних дій: отримання громадянином дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою, погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, державна реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою.

Також, п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Так, судом встановлено, що заява позивачка про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ зареєстрована відповідачем 17.03.2021р.

Проте, як слідує із витягу протоколу VІІІ сесії VІІІ скликання Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області від 26.05.2021р. рішення за розглядом даної заяви не прийняте, оскільки за результатами голосування більшість депутатів присутніх на засіданні ради (10 голосів) утрималося від прийняття відвідного рішення.

Відтак питання по суті не вирішене ні під час його розгляду на сесії 01.03.2019р., ні до часу звернення позивачів до суду 2021р.

Суд погоджується із позивачкою, що норми ЗК України не передбачають такого вирішення звернення особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ як «рішення не прийняте».

На думку суду, орган місцевого самоврядування має або надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу із посиланням на причини такої відмови, визначені ст. 118 ЗК України (Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку).

Разом із цим суд відмічає, що п. 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Із аналізу даної правової норми слідує, що позивачка у випадку не отримання у встановлений місячний строк дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову у його наданні має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу (за мовчазною згодою), про що повідомити орган місцевого самоврядування, тобто відповідача.

Враховуючи наведене позивачка за встановлених судом умов не позбавлена права на замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ.

Частиною другою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджують позивачі, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Позивач не навів жодного факту порушення його суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу бездіяльністю відповідача, оскільки, як встановлено судом вище, у позивача є гарантоване законом право на розроблення проекту відведення земельної ділянки за мовчазної згоди відповідача.

Відтак відсутність порушеного права має наслідком відсутність судового захисту.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Згідно з наказами голови суду від 12.07.2021 р. №05-06/50 та №05-06/51 головуюча суддя Морська Г.М. перебувала у щорічній основній відпустці, у зв`язку з чим рішення по справі № 540/2734/21 прийнято 31.08.2021р .

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 109020100