Справа № 275/564/21
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/564/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,

при секретарі судових засідань Несенюк В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Осадчого А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний позов в якому позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 06.07.2021 в районному відділенні ДВС йому було повідомлено про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання оскаржуваної постанови від 16.04.2021, яким його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 170 грн. З отриманої копії постанови вбачалось, що позивач 16.04.2021 о 09 годині 30 хвилин в приміщенні Брусилівської ЦРЛ по вул. Лермонтова в смт. Брусилів знаходився без засобів індивідуального захисту, захисної маски, чим порушив вимог постанови КМУ № 1236 та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Позивач вказує, що він даного правопорушення не вчиняв, дійсно був доставлений в лікарню за викликом дружини, однак був у масці, при цьому матеріалів щодо нього за вчинення інкримінованого правопорушення не складалось. З наведених вище підстав вважає оскаржувану постанову серії ГАБ № 352507 від 16.04.2021 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження - закриттю, про що і просив суд. Також у позові просив поновити строк на звернення до суду як такий, що пропущено з поважних причин.

Ухвалою суду від 14.07.2021 позивачу поновлено строк на звернення до суду, у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.07.2021 за клопотанням представника позивача у справі замінено відповідача з заступника помічника СПД № 1 Житомирського РУП старшого лейтенанта В.Абдулаєва на Головне управління Національної поліції в Житомирській області. Цією ж ухвалою суду судом витребувано у відповідача матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за постановою серії ГАБ № 352707 від 16.04.2021.

30.07.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Зазначив, що позивачу належним чином було роз`яснено права при винесенні оскаржуваної постанови 16.04.2021, дотримано процедуру складання, про що свідчить його власний підпис на постанові, вказує на відсутність доказів на підтвердження того, що позивач перебував у захисній масці в приміщенні лікарні, тому висновки про вчинення ним правопорушення не спростовані. В зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову. Також до відзиву було додано лист відповідача до начальника ВП №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області з вимогою про надання суд витребуваних доказів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за постановою серії ГАБ № 352707 від 16.04.2021.

Судове засідання 13.08.2021 було відкладено в зв`язку з залученням до справи представника позивача та надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи.

20.08.2021 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, у якому він вказує на відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення 16.04.2021, про що свідчить ненадання витребуваних судом доказів. Також вказує на стан здоров`я позивача 16.04.202, який потребував госпіталізації до наркологічного диспансеру, що також є підставою для скасування постанови від 16.04.2021. Також заявлено клопотання про доручення до справи довідки лікаря, яка підтверджує хворобливий стан здоров`я позивача 16.04.2021.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов з підстав, аналогічних тим, які зазначені в позовній заяві. Вказав, що події 16.04.2021 не пам`ятає, прийшов до свідомості вже в наркодиспансері. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Осадчий А.А. підтримав позов з підстав, аналогічних тим, які зазначені в позовній заяві, вказав на наявність описки в прохальній частині. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відношення до позову стороною зазначено у відзиві, тому суд розглядає справу без участі представника відповідача відповідно положень ст. 205 та ст. 286 КАС України.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що є дружиної позивача і 16.04.2021 викликала і лікарів, і поліцію для госпіталізації чоловіка. При цьому в лікарні весь час була при чоловіку, так як той самостійно не усвідомлював свої дії, наголосила, що він весь час був у масці, вказала, що без маски в лікарню не пропускали. Також наголосила, що в лікарні ніяких матеріалів щодо чоловіка поліцейські не складали, постанова не виносилась з його участю.

Судом на підставі наданих письмових доказів та пояснень учасників справи встановлені наступні факти та обставини.

16.04.2021 заступник помічника СПД № 1 Житомирського РУП старший лейтенант В.Абдулаєв виніс постанову серії ГАБ № 352507 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Згідно змісту постанови, 16.04.2021 близько 09-30 год. в приміщенні Брусилівської ЦРЛ по вул. Лермонтова в смт. Брусилів ОСОБА_1 знаходився без засобів індивідуального захисту, захисної маски, чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236.

Відповідно довідки № 119 від 29.06.2021, видана лікарем наркологом КНП «Брусилівська лікарня», 16.04.2021 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного психозу, не міг адекватно оцінювати свій стан та поведінку, в зв`язку з чим і був направлений на стаціонарне лікування.

Інших доказів суду на надано, на виконання ухвали суду про витребування доказів 01.09.2021 до суду надійшов лист від представника відповідача, в якому зазначено про те, що витребувані судом матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за постановою ГАБ № 352507 від 16.04.2021 направлені на виконання до Брусилівського районного відділу ДВС, тобто виконання ухвали суду про витребування доказів є неможливим.

З відзивом відповідач жодних доказів суду не надав, клопотань про витребування доказів не надходило.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З положень ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019року (справа № 357/10134/17 - К/9901/32368/18).

Суд оцінюючи надані докази керується ст. 90 КАС України , згідно якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч вимогам ст. 77, 78 КАС України відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, зокрема у матеріалах справи відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення, покази свідків або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній постанові та не підтверджується жодними іншими належними доказами, спростоване показами свідка.

Тобто суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів щодо обгрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Одночасно суд зауважує, що на виконання вимог ст. 9 КАС України суд вживав заходів необхідних для з`ясування всіх обставин у справі шляхом витребування доказів, однак відповідачем такі докази суду надані не були, з клопотанням про витребування доказів відповідач до суду не звертався. Суд критично ставиться до аргументів відзиву в частині існування доказів винуватості позивача у вчинення правопорушення 16.04.2021, оскільки вказаних доказів відповідачем суду не було надано. Твердження відповідача про неможливість надання доказів суду в зв`язку з їх направленням до відділу ДВС на примусове виконання суд відхиляє, адже згідно Закону України «Про виконавче провадження» на примусове виконання направляється саме і лише виконавчий документ, а не всі наявні докази по справі, які витребовувались судом.

Також, в зв`язку з підтвердженим довідкою лікаря станом здоров`я позивача 16.04.2021, а саме перебування ним в стані алкогольного психозу та не усвідомлення свого стану, сама наявність його підпису в оскаржуваній постанові не може вважатися достатнім і належним доказом як вчинення правопорушення, так і дотримання процедури притягнення до адмінвідповідальності, зокрема - і отримання копії постанови. Крім того, ці обставини спростовуються показами свідка.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, відсутність фото-відеофіксації події 16.04.2021, не допит на місці події свідків, відсутність інших доказів не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак, відсутні докази вчинення позивачем інкримінованих правопорушень та, відповідно, особа має вважатися невинуватою.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та враховуючи, що місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 278, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 8, 9, 10, 14, 139, 205, 229, 241, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАБ № 352507 від 16.04.2021 винесену заступником помічника СПД № 1 Житомирського РУП старшим лейтенантом В.Абдулаєвим про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 44-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та оголошено 03.09.2021 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, , адреса: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008.

Суддя П.В. Миколайчук