Справа № 340/3479/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3479/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - відповідач) про поновлення на службі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить: визнати протиправним та скасувати наказ від 24.05.2021 № 709, в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ від 02.06.2021 № 217 о/с про звільнення зі служби в поліції з 02.06.2021; поновити позивача на службі в Національній поліції України; стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що спірні накази винесено неправомірно, оскільки ним не було допущено дисциплінарного проступку, тому його звільнення з органів поліції є безпідставним і незаконним.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зауважив, що за результатами проведеного розслідування дисциплінарною комісією підтверджено факт вчинення дисциплінарного проступку, а саме - свідомому ігноруванні вимог чинного законодавств, Присяги поліцейського та Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, залишенні місця події /розгляду справи про адміністративне правопорушення/ з метою уникнення адміністративної відповідальності, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ненаданні на вимогу поліцейських посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не увімкненні відповідного світлового покажчика при повороті, на наданні переваги пішоходам, які переходили проїжджу частину, що, як наслідок, призвело до складення адміністративних матеріалів, передбачених ч. 6 ст.121, ч. 1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином на думку відповідача позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.88-105).

Представник позивача подав суду відповідь на відзив та просив задовольнити позов (а.с. 218-223).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.

Протокольною ухвалою від 16.08.2021 року закрито підготовче провадження в справі та подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції.

02.06.2021 р. наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 217 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 , з 02.06.2021 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с.78).

Підстава для звільнення: подання до звільнення УКР від 31.05.21, наказ ГУНП в Кіровоградській області від 24.05.2021 року за №709, довідка УКЗ ГУНП в Кіровоградській області від 31.05.2021 року №366-2021 , довідка УЛМТЗ ГУНП в Кіровоградській області № 84 від 27.05.2021 року.

Так, підставою для звільнення з органів поліції слугував наказ ГУНП в Кіровоградській області від 24.05.2021 року за №709, з яким позивача ознайомлено 31.05.2021 року /про що здійснено запис «Ознайомлений з наказом та не згодний»/ (а.с. 76-77).

Підставою для видання оскаржуваних наказів, став висновок службового розслідування, з яким позивач ознайомився після направлення адвокатського запиту.

Відповідно до висновку службового розслідування встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що виразилось: свідомому ігноруванні вимог чинного законодавств, Присяги поліцейського та Правил дорожнього руху України, затв. Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, залишенні місця події /розгляду справи про адміністративне правопорушення/ з метою уникнення адміністративної відповідальності, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ненаданні на вимогу поліцейських посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не увімкненні відповідного світлового покажчика при повороті, на наданні переваги пішоходам, які переходили проїжджу частину, що, як наслідок, призвело до складення адміністративних матеріалів, передбачених ч. 6 ст.121, ч. 1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з такими наказами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відносини, що виникають щодо організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 580-VIII), відповідно до частини 1 статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції (стаття 64 Закону № 580-VIII).

Згідно із статтею 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) відповідно до статті 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина 1 статті 15 Дисциплінарного статуту).

Аналіз змісту положень Дисциплінарного статуту вказує на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законних і підзаконних актів із питань службової діяльності, бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, Наказом міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей (далі Правила).

Згідно з пунктом 1 розділу І Правил ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Пунктом 4 Розділу IV Правил встановлено, що поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Наказом ГУ НП в Кіровоградській області №517 від 19.04.2021 року «Про призначення проведення службового розслідування» призначено проведення службового розслідування у зв`язку з надходженням повідомлення про документування факту керування службовим транспортом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та складення відносно нього низки адміністративних матеріалів (а.с.109).

Так, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

17.05.2021 дисциплінарною комісією складено висновок про наслідки службового розслідування за фактом документування 17.04.2021 року працівниками УПП в Кіровоградській області ДПП НП України факту керування службовим транспортним засобом заступником начальника управління - начальником відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Кіровоградській області, підполковником поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та складення стосовно останнього адміністративних матеріалів, в якому зазначено, що 17.04.2021 року працівниками УПП в Кіровоградській області задокументовано факт керування службовим транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та складено стосовно останнього адміністративні матеріали, передбачені ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 20:00 год. 16.04.2021 р. до 08:00 год. 17.04.2021 року екіпаж патрульної поліції «Ліана-109» батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України здійснювали патрулювання в межах міста Кропивницького.

Як встановлено зі змісту наданих пояснень в межах службового розслідування поліцейських УПП в Кіровоградській області, відеозаписів із портативних відеореєстраторів та з автомобільного відеореєстратора службового транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_2 , того ж дня, о 22:50 екіпаж патрульної поліції «Ліана - 109» проїжджаючи повз автомобільну стоянку біля супермаркету «Копілка» /розташованого по вул. Соборна,1/ помітили транспортний засіб «Skoda Rapid», дн.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду, водій якого здійснюючи маневр - поворот ліворуч- на порушення вимог п.9.2 /б/ Правил дорожнього руху, не увімкнув відповідний покажчик повороту, а також на порушення вимог п.18.2 ПДР України не надав переваги пішоходам, які проходили проїжджу частину по вул. Соборній, по пішохідному переходові.

В подальшому, автомобіль «Skoda Rapid» був зупинений патрульними поліцейськими. Під час спілкування з водієм якого останній пред`явив поліцейським оперативний талон та посвідчення про поліцейського, з якого встановлено, що водій - працівник поліції ОСОБА_1 . На прохання пред`явити водійську документацію, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії ОСОБА_1 повідомив про її відсутність.

Отже, комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 :

-п.1.2.ч.1 ст 18 Закону України «Про Національну поліцію» (обов`язки поліцейського)

- ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» (присяга поліцейського)

- п 1.2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ (обов`язки поліцейського)

- абз. 1 п.1 р. II наказу МВС України № 1179 від 09.11.16 року (дотримання нормативних актів)

- ст. 14 Закону України «Про Дорожній рух» (учасники дорожнього руху)

- п. 2.1., 2.4, 2.5, 9.2 (б), 18.2 постанови КМУ № 1306 (обов`язки водія, сигнали повороту, нерегульований перехід)

-п.п. 1 п. 3 р I наказу ГУНП в Кіровоградській області від 03.03.21 року № 180 (правила використання Т.З)

-залишення місця події

-відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

-ненадання страхового полісу цивільної - відповідальності

- не ввімкнення покажчику повороту

-складання адміністративних матеріалів ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи викладеним у висновку службового розслідування обставинам, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд зазначає, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №816/1534/16, від 17 липня 2019 року у справі №806/2555/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.000121.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.000121, дисциплінарний проступок не завжди передбачає безумовну наявність складу адміністративного правопорушення, проте проступок може утримувати в собі також не дотримання службової дисципліни. Так, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, в межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, як вже зазначалось вище, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Як свідчить зміст висновку службового розслідування, та не спростовано представником відповідача під час судового розгляду справи, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 прийнято на підставі матеріалів справи про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Інших підстав окрім вчинення адміністративного правопорушення для проведення службового, як у висновку службового розслідування, так і в наказі про накладення дисциплінарного стягнення вказано не було.

При цьому, під час проведення службового розслідування, відповідачем не було враховано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі. Комісією залишено поза увагою пояснення начальника ІОС ОСОБА_2 який при прибутті на місце зупинки Т.З. побачив, що ОСОБА_1 тримався за серце та сидів неподалік від авто.

Свідки, які були присутні під час події / ОСОБА_3 та ОСОБА_4 / вказували, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд в спеціальному медичному закладі.

Комісією під час проведення службового розслідування залишено поза увагою факт того, що ОСОБА_1 просив надати йому медичну допомогу, скаржився на погане самопочуття. Не враховано комісією і той факт, що після відвідування медичного закладу, не зважаючи на погане самопочуття, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Комісією не було враховано того, що під час складенні патрульними поліцейськими протоколу, ОСОБА_1 вів себе спокійно, погодився отримати документи, самостійно їх підписував та робив в них помітки /наприклад: заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС - повідомлення/.

Вказане свідчить, що позивач не мав ознак алкогольного сп`яніння, надавав оцінку своїм діям, не зважаючи на безпідставні звинувачування та психологічний тиск з боку працівників патрульної поліції - поводив себе коректно, не чинив перешкод.

Під час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 надано пояснення, в яких він вказав, що інкриміновані йому порушення не визнає, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння заперечує.

Вказане вище свідчить, що ОСОБА_1 порушень службової дисципліни не допускав, від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, більш того, з метою спростування факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння добровільно пройшов освідування в спеціалізованому медичному закладі.

Позивачем надано дисциплінарній комісії рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда справа №404/1136/21 від 29.04.2021 року щодо ч. 1ст. 130 КУпАП., яке комісією не взято до уваги. Зазначеним рішенням встановлено факт проходження медичного огляду та продуття «Драгеру» ОСОБА_1 , однак зазначене рішення комісією до уваги не взято.

Крім того, ОСОБА_1 оскаржено до Ленінського районного суду м.Кіровограда постанову інспектора першого батальйону третьої роти УПП в Кіровоградській області капрала поліції Безсмертного В.В., серії ЕАН № 4078596 від 17.04.2021 року про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. (справа 405/2827/21)

Також оскаржено постанову інспектора 1 батальйону 3-ї роти УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Андурової Лілії Сергіївни, серії ЕАВ №575215 від 17.04.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2021 року (справа №405/2826/21) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Скасовано постанову інспектора І батальйону 3-ї роти УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Андурової Лілії Сергіївни, серії ЕАВ №575215 від 17.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Зміст рішення свідчить, що «…судом встановлено, що 17.04.2021 о 02-35 год., інспектором І роти батальйону №3 УПП в Кіровоградській області, лейтенантом поліції Андуровою Л.С., винесено постанову серії ЕАН №4078641 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Як зазначено в постанові, стягнення накладено за те, що 17.04.2021 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом по вул. Соборній 1-а у м. Кропивницькому, при повороті не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту, а під час перевірки документів було встановлено, що номерний знак не належить цьому транспортному засобу, чим порушено П.2.9.ПДР.

… Так позивачем зазначено, що транспортний засіб марки Skoda Rapid білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, належить ГУНП в Кіровоградській області, закріплений зокрема за ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області №210 від 16.03.2021 року. Крім того, вказаний автомобіль під керуванням позивача згідно оперативного талону серії НОМЕР_5 має право на безперешкодний проїзд, водій такого транспортного засобу, його пасажири, документи, вантаж і безпосередньо транспортний засіб перевірці не підлягають. На даному автомобілі використовується номерний знак оперативного прикриття.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки заперечується позивачем.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Натомість надані позивачем письмові докази повністю спростовують факт вчинення ним правопорушення…».

Таким чином, вищевказаними судовими рішеннями встановлені обставини щодо відсутності факту правопорушення, з боку позивача, що не спростовано представником відповідача під час судового розгляду справи.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 діяв згідно вимог використання оперативного авто та спочатку пред`явив патрульним оперативний талон UA 006957.

В наданому поясненні від 05.05.2021 року ОСОБА_1 вказував, що на вимогу патрульних він здійснив зупинку авто та пред`явив оперативний талон, що однак їх не задовольнило.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 пояснював, що ним здійснювався виїзд в кримінальному провадженні, що перебуває на контролі в керівництва, до м. Бобринець та, відповідно, мав право на використання службового авто.

Однак вказаним обставинам комісією під час проведення службового розслідування теж не надано оцінки.

Викладені вище обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п.п. 1 п. 3 р. I наказу ГУНП в Кіровоградській області від 03.03.21 року № 180 «Про порядок використання, експлуатацію та зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області»

Відповідно до положень ст. 6 р. III (Використання транспортних засобів) наказу МВС України від 07.09.17 року № 757 «Про затвердження Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України» встановлено, що перевага у постійному використанні службових транспортних засобів у нічний час, вихідні та святкові дні без додаткового отримання дозволу керівництва органів поліції надається черговим частинам, оперативним підрозділам органів поліції (у тому числі з двозмінним і тризмінним режимами роботи транспортних засобів).

Однак, під час проведення службового розслідування, комісією залишено поза увагою положення наказу МВС України № 757.

Крім того, 17.03.2021року начальником ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1. 17.03.21 року підписано дозвіл на поза гаражне зберігання т.з.

В подальшому, відповідно до договору від 17.03.2021 р. про повну матеріальну відповідальність, укладеного між ГУНП в Кіровоградській області, в особі начальника та ОСОБА_1 , останній отримав на період проходження служби для зберігання та використання автомобіль «Skoda Rapid» , д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.175), що свідчить про правомірність його використання позивачем.

Суд зауважує, що підтвердження факту перебування позивача в спірний момент в стані алкогольного сп`яніння не має вирішального значення ні для вирішення цієї прави, ні для вирішення питання про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки санкція частини 1 статті 130 КУпАП має альтернативні види складів правопорушення, та, крім як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передбачає також відповідальність і за відмову від пропозиції працівника поліції щодо проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Аналогічний зміст вимог до водія містить і пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, згідно з Дисциплінарним статутом підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які вказують на його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

При здійсненні службового розслідування на предмет дотримання службової дисципліни оцінці підлягала, окрім того, поведінка позивача, обставини тих подій, що мали місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, що зафіксовані на долученому до матеріалів справи відео з боді-камери інспектора УПП в Кіровоградській області, яким складено низку адміністративних матеріалів, передбачених ч.6 ст.121 , ч.1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, при перегляді якого судом не встановлено вчинення позивачем дій, які б вказували на неадекватну, зверхню та неетичну поведінку позивача.

З аналізу статті 12 Дисциплінарного статуту вбачається, що види дисциплінарних стягнень перелічені в ній в порядку збільшення їх суворості: кожне наступне більш суворе за попереднє. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого особою дисциплінарного проступку та ступеню її вини.

Обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення не входить до предмету доказування в даному спорі, а тому враховуючи, що діяння, кваліфіковані як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, неувімкнення відповідного світлового покажчика при повороті ліворуч та керування транспортним засобо із номерним знаком,що не належить транспортному засобу, підстави для висновку про порушення позивачем службової дисципліни відсутні.

За встановлених обставин, враховуючи долучений до матеріалів справи відеозапис з боді-камери інспектора УПП в Кіровоградській області, відсутність на час проведення службового розслідування діючого дисциплінарного стягнення, службову характеристику позивача, оскільки факт керування позивачем автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зазначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення, є крайнім заходом.

Отже, застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення, відповідач повинен був належним чином обґрунтувати необхідність застосування, саме такої міри та неможливість застосування інших його видів.

Як вбачається зі змісту акту службового розслідування, відповідачем не встановлювалась можливість застосування до позивача більш м`якого дисциплінарного стягнення та не обґрунтовано належним чином необхідність застосування дисциплінарного стягнення, саме у вигляді звільнення зі служби.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, який передбачений чинним законодавством, що свідчить про необхідність визнання їх протиправними та скасування, а відповідно, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 235 КЗпП України, поновлення позивача на посаді з якої останній був звільнений.

Поряд з вказаним, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260 (далі - Порядок №260) встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

В свою чергу, спеціальними нормативно-правовими актами, серед яких, зокрема, Закон України «Про національну поліцію», Постанова Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом МВС України №260 від 06.04.2016 року, не встановлено порядку здійснення розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Однак, згідно підпункту «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100) встановлено, що цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу охоплюється застосованим у ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

Таким чином, зі змісту пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 випливає, що поновлений на службі поліцейський має право на грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення до його поновлення на службі уповноваженим керівником органу поліції.

Суд звертає увагу на те, що наведений обов`язок виплатити поновленому на службі поліцейському грошове забезпечення за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такого поліцейського на службі.

В даному випадку зі змісту Порядку №260 випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2019 року у справі №815/1829/17.

При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватись відповідно до Порядку №100, з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.

За змістом оскаржених наказів позивача з займаної посади звільнено з 02 червня 2021 року.

Так, у даній справі, період вимушеного прогулу є з 03.06.2021 р. (наступний день після звільнення позивача) по 17.08.2021 р. (день винесення рішення судом про поновлення позивача на посаді.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 21.07.2021 року №1423/28/01-2021 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 за квітень-травень 2021 року становить 663,72 грн. (а.с.208).

З вказаної довідки вбачається, що за останні два місяці роботи йому нараховано грошове забезпечення на загальну суму 40487,11 грн, враховуючи 61 календарний день, середньоденний заробіток позивача складав 663,72грн. (40 487,11/61).

Загальна тривалість вимушеного прогулу позивача за період з 03.06.2021 р. по 01.09.2021 р. склала 91 календарний день, а тому сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 60398,52 грн. (663,72*76).

Відповідно до ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача та стягнення грошового забезпечення за один місяць /19911,60 грн. = 663,72 грн. х 30днів/ підлягає негайному виконанню.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні та необхідні докази, які свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які під час вирішення справи знайшли своє підтвердження у відповідній частині. Відповідачем суду протилежного не доведено, не надано достатніх та переконливих доказів у підтримку своєї позиції щодо предмету адміністративного позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що розгляд справ про поновлення на роботі здійснюється без сплати судового збору, через що підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 205, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 24.05.2021 № 709 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Кіровоградській області» в частині застосування до заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 217 о/с від 02.06.2021 "По особовому складу", яким ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції з 02 червня 2021 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУНП в Кіровоградській області з 02 червня 2021 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 40108709) на користь ОСОБА_1 (ін.код - НОМЕР_6 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 60398,52 грн. без урахування сплати податків та інших обов`язків платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць - 19911,60 грн. - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько