Справа № 620/7278/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року Чернігів Справа № 620/7278/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови, викладеній в листі від 08.06.2021 № 2500-0215-8/30627, у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахували ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи Червоненським сільським головою з 20.08.2001 по 10.08.2004, начальником відділу освіти Коропської державної адміністрації з 11.08.2004 по 05.05.2005, Червоненським сільським головою з 06.04.2006 но 31.12.2016, старостою Билського старостинського округу з 05.01.2017 по 14.12.2020 включно, перевести з 25.05.2021 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснивши перерахунок пенсії з урахуванням Довідки про заробітну плату від 25.05.2021 № 1202/01-31 та Довідки про заробітну плату від 25.05.2021 № 1203/01-31 Коропської селищної ради на загальну суму 14840,00 грн відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889- VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХII та виплатити недоотримані кошти.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протиправно відмовив у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», не врахувавши стаж державної служби в державних органах на посадах державних службовців.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Згідно з статтею 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III чітко визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону № 1058. Таким чином, періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 20.08.2001 по 10.08.2004, з 06.04.2006 по 31.12.2016 та з 05.01.2017 по 14.12.2020 не зараховано до стажу, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки з 04.07.2001 вказані посади є посадою органу місцевого самоврядування.

Зазначили, що загальний трудовий стаж роботи позивача складає 43 роки 02 місяці 01 день, у тому числі стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, - 11 років 05 місяців 06 днів. У відзиві вказано про зарахування періоду роботи позивача з 11.08.2004 по 05.05.2005 до стажу на посадах, віднесених до посад державної служби. Таким чином, відповідно до наданої позивачем заяви та про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, провести перехід на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» № 889- VIII у Головного управління відсутні законні підстави.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

25.05.2021позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом ГУ ПФУ в Чернігівській області від 08.06.2021 № 2500-0215-8/30627 позивачу повідомлено про відмову щодо переходу ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, зважаючи на відсутність законних підстав.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

До 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17, у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 607/2474/17.

Також, вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Відтак, суд доходить висновку, що для реалізації позивачем права на пенсію державного службовця необхідним є дотримання таких умов: 1) вік; 2) загальний страховий стаж не менше 30 років; 3) зайняття посади державного службовця та наявність стажу не менше 10 років державної служби станом на 01.05.2016.

Так, позивачем дотримано першу та другу умову для призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме досягнуто відповідного віку (63 роки), та підтверджено наявність загального страхового стажу більше 30 років, а саме 43 роки 02 місяці 01 день, що також, не заперечується відповідачем у листі-відмові та у відзиві на позов.

Щодо третьої умови для отримання пенсії відповідно Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 позивач працював з 14.03.1990 по 05.05.2005 головою виконавчого комітету Червоненської сільської ради, головою Червоненської сільської ради, сільським головою Червоненської сільської ради, начальником відділу освіти Коропської районної державної адміністрації, з 06.04.2006 по 14.12.2020 рік сільським головою Червоненської сільської ради, старостою Билського старостинського округу (село Червоне перейменовано на село Билка, відповідно до постанови Верховної Ради № 1377-УІ1І від 19 травня 2016 року).

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Обставина щодо втрати чинності Порядку № 283, у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби, судом не враховується, оскільки його норми були чинними на час здобуття позивачем стажу державної служби (далі - Порядок № 229).

Порядок № 229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу № 889-VIII про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Згідно з п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі Закон № 2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2493-III передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі № 351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та пункту 4 Порядку № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця. Позивач має право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є протиправними.

Частиною третьої статті 45 Закону № 1058 визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так як позивач отримує пенсію за віком, а 25.05.2021 подав заяву про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що не заперечується сторонами по справі, тому враховуючи висновок суду, на пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» позивача слід перевести саме з 25.05.2021.

Також, суд зауважує, що відповідно до листа-відмови відповідача від 08.06.2021 та відзиву на позов період роботи позивача начальником відділу освіти Коропської державної адміністрації з 11.08.2004 по 05.05.2005 зараховано до стажу державної служби. Таким чином, у даній частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 14.09.2016 № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі - Постанова № 1-3).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу Коропською селищною радою видана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2021 № 1202/01-31 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 25.05.2021 № 1203/01-31.

Суд зауважує, що форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином суд дійшов висновку, що всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача згідно статті 37 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови, викладеній в листі від 08.06.2021 № 2500-0215-8/30627, у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахували ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи Червоненським сільським головою з 20.08.2001 по 10.08.2004; Червоненським сільським головою з 06.04.2006 но 31.12.2016; старостою Билського старостинського округу з 05.01.2017 по 14.12.2020 включно; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 25.05.2021 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХII, здійснивши перерахунок пенсії з урахуванням довідки Коропської селищної ради від 25.05.2021 № 1203/01-31 та довідки Коропської селищної ради від 25.05.2021 № 1202/01-31 на загальну суму 14 840,00 грн, та виплатити недоотримані кошти.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити повністю.

Частиною 3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови, викладеній в листі від 08.06.2021 № 2500-0215-8/30627, у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахували ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи Червоненським сільським головою з 20.08.2001 по 10.08.2004; Червоненським сільським головою з 06.04.2006 но 31.12.2016; старостою Билського старостинського округу з 05.01.2017 по 14.12.2020 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 25.05.2021 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХII, здійснивши перерахунок пенсії з урахуванням довідки Коропської селищної ради від 25.05.2021 № 1203/01-31 та довідки Коропської селищної ради від 25.05.2021 № 1202/01-31 на загальну суму 14 840,00 грн, та виплатити недоотримані кошти.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Повний текст рішення суду виготовлено 02 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць