Справа № 380/3152/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3152/20 пров. № А/857/13516/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Заверухи О.Б., Кушнерика М.П.,

за участі секретаря судового засідання Ратушної М.М.,

представника відповідача Кондрин І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі № 380/3152/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання до вчинення дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Потабенко В.А. у м. Львів Львівської області 27 травня 2021 року, повний текст рішення складено 01 червня 2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі також ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України (Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з призначення та перерахунків пенсій № 4) про відмову у перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-82 вих.-19;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугою років на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-82 вих.-19 про заробіток для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за посадою прокурора відділу Прокуратури Львівської області без обмеження граничного розміру з 01.01.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення від 17.03.2020 № 6 відділу з питань перерахунків пенсій № 4 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області про відмову в перерахунку пенсій ОСОБА_1 , яким відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-829 вих.-19.

Зобов`язано відповідача провести позивачу з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (надалі також Закон № 1697-VII) на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-829 вих.-19 про заробіток для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» (надалі також Закон № 1789-XII) з 29.05.2003 за займаною на час призначення пенсії посадою прокурора м. Стрия Прокуратури Львівської області. При винесенні судом першої інстанції оскаржуваного рішення не враховано, що ОСОБА_1 надав відповідачу довідку Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-829 вих.-19 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за займаною посадою на даний час, оскільки позивач є працюючим на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Львівської області.

Також наголошує, що позивач на момент звернення із заявою про перерахунок пенсії та винесенням судом першої інстанції рішення працює на посаді прокурора, а відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також Закон № 1058-IV).

Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційну скаргу частково, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмовлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не сповістив.

За таких обставин, з врахуванням положень частини 2 статті 313 КАС України, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 29.05.2003 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років.

04.03.2020 Прокуратура Львівської області видала позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 04.03.2020 № 18-829 вих.-19, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-(ІІ)/2019, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (надалі також Постанова № 657).

13.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII у редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-(ІІ)/2019.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 17.03.2020 № 6 з питань перерахунків пенсій № 4 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в перерахунку пенсій ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Відмова мотивована тим, що проводити перерахунок пенсії позивачу згідно поданої довідки не має підстав, оскільки розмір заробітної плати у ній визначено станом на 06.09.2017 згідно постанови № 657, а право на перерахунок виникає з 13.12.2019 за умови підвищення заробітної плати прокурорським працівникам після цієї дати.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 №18-829 вих.-19. Разом з тим, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1 №1789-ХІІ).

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1 № 1789-ХІІ).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 №1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі також Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 для визначення правових засад організації і діяльності прокуратури України, статусу прокурорів, порядку здійснення прокурорського самоврядування, а також системи прокуратури України прийнято новий Закон № 1697-VІІ.

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (надалі також Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону № 1789-ХІІ, законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Уряду.

Водночас, впродовж 2015-2019 років Кабінет Міністрів України не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019 та вирішив визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив, що частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення цього Рішення, а застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII в первинній редакції.

Зазначене Рішення № 7-р(II)/2019 КСУ стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону № 1789-XII, за отриманням актуальної довідки про заробітну плату та згодом до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії.

Проте, апелянт вказує, що проводити перерахунок пенсії позивачу згідно поданої довідки не має підстав, оскільки розмір заробітної плати у ній визначено станом на 06.09.2017 згідно Постанови № 657, а право на перерахунок виникає з 13.12.2019 за умови підвищення заробітної плати прокурорським працівникам після цієї дати

Такі доводи пенсійного органу не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657).

Такий правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразкові справі № 560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019.

В даному рішенні також зазначено, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Так, судом встановлено, що Постановою № 657, яка набрала чинності 06.09.2017, затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Враховуючи те, що Постанова № 657 є нормою тривалої дії, чинною на час звернення позивача за перерахунком пенсії, то суд вважає, що остання підлягає застосуванню до спірних правовідносин, позаяк є обставиною, що потягнула за собою зміну розміру пенсії працівників прокуратури і є обґрунтованою підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з збільшенням заробітної плати прокурорів.

Тому підхід відповідача до вирішення заяви позивача є протиправним. В розглядуваному випадку позивач має право на перерахунок його пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ на підставі довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 № 18-829 вих.-19.

Також, у розрізі викладено апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про невідповідність довідки Прокуратури Львівської області від 04.03.2020 №18-829 вих.-19 для проведення перерахунку у зв`язку з тим, що позивачу призначена пенсія за посадою прокурора м. Стрия Прокуратури Львівської області, а зазначена довідка видана за займаною посадою на даний час, оскільки позивач є працюючим на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Львівської області.

Такі аргументи є безпідставними з огляду на положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, згідно якого пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Щодо покликань апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, то такі є необґрунтованими з огляду на те, що суд не зобов`язував виплачувати позивачу пенсію без обмежень.

Абзац четвертий частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена правова норма відсилає до Закону № 1058-IV лише в частині обмежень розміру пенсії певного кола осіб, які працюють на зазначених у названій правовій нормі посадах, однак не обмежує права таких осіб на перерахунок пенсії у випадку наявності такого права.

Більше того, колегія суддів відхиляє вищенаведені доводи ГУ ПФУ у Львівській області також і тому, що оскаржуване рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років не містить жодних посилань не неправильність поданої позивачем довідки чи необхідність застосування іншого правового регулювання, аніж просив позивач.

Отже, довідка, пред`явлена позивачем відповідачу є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу та обов`язок відповідача здійснити такий перерахунок з 13.12.2019 року. Враховуючи, що висновки суду першої інстанції щодо вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, не оскаржувались в апеляційному порядку, колегія суддів, з урахуванням вимог статті 308 КАС України, не надає їм правову оцінку.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні і узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у зразковій справі, а доводи апелянта - безпідставні, свідчать про довільне і неправильне трактування ним норм законодавства.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі № 380/3152/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише з підстав, визначених частиною п`ятою статті 291 КАС.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. Б. Заверуха
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 02.09.2021