Справа № 320/4707/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Київ № 320/4707/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» (далі - позивач) до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.03.2020 у виконавчому провадженні № 61632075 про стягнення з боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція», основної винагороди в сумі 14 785 032, 68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийнята відповідачем постанова про стягнення основної винагороди суперечить вимогам закону, оскільки приватним виконавцем сума заборгованості в примусовому порядку за виконавчим написом нотаріуса на користь АБ «Укргазбанк» стягнута не була.

Ухвалою суду від 03.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, призначено судове засідання. У відповідача витребувано матеріали виконавчого провадження.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за результатом вивчення змісту якого судом установлено, що відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Стверджував, що діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому твердження позивача про протиправність спірної постанови є необґрунтованими та безпідставними.

На виконання вимог ухвали суду від 03.07.2020 від представника відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 61632075.

Від представника позивача та представника відповідача 05.08.2020 до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

05 серпня 2020 року суд постановив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» зареєстроване в якості юридичної особи 04.01.1997 (номер запису: 0001576 від 10.09.2004) за адресою: 07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в станом на час прийняття рішення. Керівником підприємства позивача значиться Волчок Іван Анатолійович з 28.07.2020.

Відповідно до наявної в Єдиному реєстрі приватних виконавців України інформації, станом на день прийняття спірної постанови відповідач мав статус приватного виконавця виконавчого округу Київської області. Проте, його діяльність зупинена з 12.02.2021 на підставі наказу Міністерства юстиції України № 527/5 від 12.02.2021. Разом з тим, на підставі наказу Міністерства юстиції України № 528/5 від 12.02.2021 діяльність відповідача припинена з 12.02.2021.

З матеріалів справи встановлено, що 19.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем вчинено виконавчий напис серії НОІ № 623745, що зареєстрований в реєстрі за № 972.

23 березня 2020 року на адресу відповідача від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк» за вх. № 3269 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 19.03.2020 серії НОІ № 623745, що зареєстрований в реєстрі за № 972.

23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження ВП № 61632075 з виконання виконавчого напису № 372 від 19.03.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С.

23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову ВП № 61632075 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 14 785 032, 68 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З матеріалів справи слідує, що в провадженні відповідача перебувало виконавче провадження ВП № 61632075 з виконання виконавчого напису № 372 від 19.03.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., відкрите постановою від 23.03.2020, про звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк» на наступне нерухоме майно: комплекс, який складається з наступних об`єктів: виробничо-адміністративний будинок 4 А, загальною площею 4336, 6 кв.м.; трансформаторна підстанція, літера 1 Б, загальною площею 80, 3 кв.м.; контрольно-пропускний пункт, літера В, загальною площею 376, 6 кв.м.; каналізаційно-насосна станція, літера Г, загальною площею 8,4 кв.м.; насосна станція, літера Д, загальною площею 20, 2 кв.м.; свердловина з насосом, номер 1; ставок, номер 2; огорожа, номер 3; огорожа, номер 4; площадка козлового крана, номер 5; проїзди, номер 6; склад, збірно металевий, літера Е;, загальною площею 721, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28 (двадцять вісім).

Вищезазначене нерухоме майно належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія ЯЯЯ № 727102, виданого 04.10.2007 Баришівською селищною радою. Право власності позивача на вищезазначений комплекс зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єлісєєвою Ольгою Анатоліївною 31.05.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, номер запису про право власності: 1133042.

Вказане нерухоме майно передано в іпотеку стягувачу Публічному акціонерному товариству «Акціонерний Банк «Укргазбанк» на підставі договору іпотеки № 30/2016-І/3 без оформлення заставної, посвідченого Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 1364 (далі Договір іпотеки) із змінами та доповненнями, відповідно до: Договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки, посвідченого Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за номером 674; Договору про внесення змін та доповнень № 2 до договору іпотеки, посвідченого Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за номером 685; Договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки, посвідченого Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 10.08.2018, зареєстрованого в реєстрі за номером 1042, дублікат якого видано Заєць І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.03.2020, зареєстровано в реєстрі за № 690, який містить застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Зазначений договір іпотеки було укладено між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Укрполімерконструкція» в забезпечення виконання зобов`язань позичальників: Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК Комерц» (); Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Європлюс» (); Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська ГНС» (), що надані за текстом разом іменовані - «Позичальники» за Генеральним кредитним договором № 30/2016, укладеним 23.09.2016 між позичальниками та стягувачем АБ «Укргазбанк», із змінами та доповненнями та додатковими угодами, що надалі за текстом іменований «Генеральний кредитний договір», строк платежу за яким настав 05.08.2019.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного нерухомого майна, переданого в іпотеку, з метою часткового задоволення вимог стягувача, а саме погашення частини заборгованості зі сплати суми основного боргу по кредиту за Генеральним кредитним договором, запропоновано задовольнити вимоги стягувача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк» в сумі розміром: 147 800 326, 86 грн., в тому числі: за Додатковим договором № 1 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-1 ТОВ «УПК Комерц» 23.09.2016, надалі за текстом «Додатковий договір № 1»: 49 958 722, 40 грн.; за Додатковим договором № 2 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-2 ТОВ «УПК-Європлюс» 06.10.2016, надалі за текстом «Додатковий договір № 2»: 23 279 210, 93 грн.; за Додатковим договором № 3 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-3 ТОВ «Баришівське ГНС» 06.10.2016, надалі за текстом «Додатковий договір № 3»: 24 296 830, 39 грн.; за Додатковим договором № 4 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-1 ТОВ «УПК Комерц» 20.07.2017, надалі за текстом «Додатковий договір № 4»: 6 587 418, 59 грн.; за Додатковим договором № 5 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-2 ТОВ «УПК-Європлюс» 20.07.2017, надалі за текстом «Додатковий договір № 5»: 28 789 037, 47 грн.; за Додатковим договором № 6 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до Генерального кредитного договору, укладеного між стягувачем АБ «Укргазбанк» та позивальником-1 ТОВ «УПК Комерц» 20.07.2017, надалі за текстом «Додатковий договір № 6»: 14 889 107, 08 грн.

Період, за який проводиться стягнення: за Додатковим договором № 1 з 27.09.2016 по 01.07.2019 (включно); за Додатковим договором № 2 з 11.10.2016 по 01.07.2019 (включно); за Додатковим договором № 3 з 02.12.2016 по 01.07.2019 (включно); за Додатковим договором № 4 з 04.01.2018 по 01.07.2019 (включно); за Додатковим договором № 5 з 24.07.2017 по 01.07.2019 (включно); за Додатковим договором № 6 з 27.10.2017 по 01.07.2019 (включно).

З метою відшкодування стягувачу внесеної за вчинення виконавчого напису плати запропоновано стягнути з позивача грошові кошти в розмірі 50 000, 00 грн.

Пунктом 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2020 ВП № 61632075 вирішено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14 785 032, 68 грн.

23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову ВП № 61632075 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 14 785 032, 68 грн.

В силу приписів частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною першою статті 28 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, 23.03.2020 постановою відповідача ВП № 61632075 визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: винесення постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця 28, 91 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн.; винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 43, 38 грн.; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) 57, 9 грн.; винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 28, 91 грн. Загальна сума мінімальних витрат 228, 10 грн.

23 березня 2020 року постановою відповідача ВП № 61632075 накладено арешт на комплекс, який складається з наступних об`єктів: виробничо-адміністративний будинок 4 А, загальною площею 4336, 6 кв.м.; трансформаторна підстанція, літера 1 Б, загальною площею 80, 3 кв.м.; контрольно-пропускний пункт, літера В, загальною площею 376, 6 кв.м.; каналізаційно-насосна станція, літера Г, загальною площею 8,4 кв.м.; насосна станція, літера Д, загальною площею 20, 2 кв.м.; свердловина з насосом, номер 1; ставок, номер 2; огорожа, номер 3; огорожа, номер 4; площадка козлового крана, номер 5; проїзди, номер 6; склад, збірно металевий, літера Е;, загальною площею 721, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28.

Як свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 333), зокрема серед іншого, копії вищевказаних постанов отримані позивачем 27.03.2020.

Отже, твердження позивача про неповідомлення його відповідачем про прийняті рішення є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, 16.04.2020 постановою відповідача ВП № 61632075 залучено працівників Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту приватного виконавця та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 23.04.2020 о 12:00 год. За адресою: Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28.

24 квітня 2020 року відповідачем винесено постанову ВП № 61632075 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

24 квітня 2020 року постановою відповідача ВП № 61632075 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба», який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий 23.03.2020 за № 218/20 Фондом державного майна України (строк дії: 23.03.2023).

04 травня 2020 року відповідачем в адресу позивача було скеровано вимогу № 11975, відповідно до якої відповідач вимагав протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання даної вимоги здійснити додаткове авансування витрат на оплату рахунку-фактури № 1522 від 27.04.2020 наданого ТОВ «Приватна експертна служба», для проведення оцінки майна комплексу, що знаходиться за адресою: Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28, що становить 90 000, 00 грн.

18 травня 2020 року на адресу відповідача від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укргазбанк» надійшла заява від 15.05.2020 № 110/13697/2020 (вх. № 5701 від 18.05.2020) про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання на підставі статті 37 Закон № 1404-VIII.

Відповідач 18.05.2020 постановою ВП № 61632075 виконавчий документ виконавчий напис № 372 від 19.03.2020 повернув стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закон № 1404-VIII. Припинив чинність арешту майна боржника та скасував інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини третьої статті 37 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Пунктами 1-3 частини першої статті 45 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5), стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Пунктом 22 Інструкції № 512/5 передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Разом з тим, як свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, 21.05.2020 постановою ВП № 62137980 приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем відкрито виконавче провадження на підставі постанови № 61632075 від 23.03.2020, виданої відповідачем.

У той же час, станом на день розгляду справи інформації про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 21.05.2020 ВП № 62137980 матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої-третьої, сьомої статті 31 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403-VIII), за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В силу вимог частини третьої статті 45 Закону № 1404-VІІІ, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що відповідачем було здійснено розрахунок розміру основної винагороди із загальної суми, що підлягає стягненню 147 850 326, 86 грн. у розмірі 10%, що складає 14 785 032, 68 грн.

Згідно з частинами п`ятою, дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Посилання позивача на те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору, відповідно до приписів Закону № 1404-VIII, є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень є необґрунтованими, оскільки виходячи з вищенаведених положень діючого законодавства, стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 812/1413/17, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України врахована судом у спірних правовідносинах.

Разом з тим, як зазначалося вище позивачем не надано суду доказів скасування або оскарження у передбачений законом спосіб постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 21.05.2020 ВП № 62137980 про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі оскаржуваної в цій справі постанови про стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідно до статті 2 Закону № 1404-VІІІ, яка кореспондується з положеннями статті 4 Закону № 1403-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад як верховенство права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1403-VIII, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Як установлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність його рішення.

Натомість, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд доходить висновку про правомірність постанови відповідача від 23.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, а позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 159, 162, 205, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» (; адреса: 07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28), - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог частини шостої статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до початку функціонування ЄСІТС апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.