Справа № 415/3012/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року справа №415/3012/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Міронової Г.М., Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2021 р. (повний текст судового рішення складено 14.06.2021 у м. Лисичанськ) у справі № 415/3012/21 (головуючий І інстанції суддя Калмикова Ю.О.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченка Віталія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в якій він просив скасувати винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 293569902 від 21.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 680, 00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 1-7).

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2021 року у справі № 415/3012/21 позов було задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 293569902 від 21.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 42-44).

Не погодившись з таким рішенням, Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 18.03.2021; 2) місце розташування транспортного засобу під шляхопроводом по відношенню до нерухомого об`єкта по АДРЕСА_1 ; 3) географічні координати; 4) час вчинення порушення.

Таким чином апелянт вважає, що фотофіксація у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на веб-сайті, є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Після встановлення відповідальної особи інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.04.2021 згідно ч. 5 ст. 279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки зазначені у п. 15.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР, Правила) місця мають обмежену пропускну здатність, а також недостатню оглядовість, цим пунктом Правил дорожнього руху заборонена зупинка під такими спорудами з метою запобігання ймовірності виникнення дорожньо-транспортних пригод.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії РАП № 293569902 від 21.04.2021 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , 18 березня 2021 р. о 16 годині 20 хвилини у м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Князя Володимира Великого, буд. 1, здійснив зупинку в районі будинку, чим порушив «в» пункту 15.9 ПДР України, в частині заборони зупинки транспортному засобу під шляхопроводами та скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії РАП № 293569902 від 21.04.2021 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За унормуванням ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 9 КУпАП визначено: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З положень ст. 14-2 КУпАП слідує, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запису відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Стаття 279-1 КУпАП містить в собі процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису)

Так, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України Про захист персональних даних.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділом 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

П.п. «в» п. 15.9 р. 5 ПДР передбачено зупинка забороняється: на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, скасовуючи спірну постанову, виходив з того, що до цієї постанови не надано відео - не зазначено про долучення до оскаржуваної постанови відеозапису.

Разом з тим, це спростовується матеріалами справи.

З постанови про накладення адміністративного стягнення РАП № 293569902 від 21.04.20121 року вбачається, що у ній зазначено: фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 08V2 (а.с. 9).

В якості правомірності прийнятого рішення відповідачем надані фото транспортного засобу Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 18.03.2021; 2) місце розташування транспортного засобу під шляхопроводом по відношенню до нерухомого об`єкта по вул. К.В. Великого, в районі буд. 1А у м. Дніпрі; 3) географічні координати; 4) час вчинення порушення (а.с. 13).

Зазначена фотофіксація розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua (а.с. 18-24).

З матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб розміщено саме під шляхопроводом. Місце розташування транспортного засобу не має жодних ознак спеціально відведеного майданчика для паркування.

Повідомлення відповідає вимогам частин другої - четвертої статті 283 КУпАП (а.с. 8).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені позовних вимог про скасування винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 293569902 від 21.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 680, 00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За змістом ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції неправильно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову повністю.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає, що, оскільки вимогами ст. 139 КАС України не передбачено здійснення відшкодування судових витрат зі сплати судового збору суб`єкту владних повноважень, у суду апеляційної інстанції при ухваленні нового судового рішення у даній справі відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2021 р. задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2021 р. у справі № 415/3012/21 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченка Віталія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар