Справа № 160/8485/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року Справа № 160/8485/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
Відповідачем на думку позивача безпідставно застосовано обмеження розміру виплати пенсії десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, що передбачено ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, оскільки на ОСОБА_1 , як на військовослужбовця, який проходив службу в Збройних силах в особливий період поширюються Перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.
Отже, у зв`язку з тим, що відповідачем не враховані прикінцеві та перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року і при здійсненні перерахунку пенсії застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, позивач звернувся із позовною заявою до адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року по справі №160/5265/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії позивача з 13.12.2020 по 30.04.2021 року.
Органи Пенсійного фонду України, які здійснюють перерахунки вже призначених пенсій працівникам прокуратури, керуються діючою на момент перерахунку ст.86 Закону України №1697-VII, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури.
Зокрема, ч.2 ст.86 Закону передбачає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Частиною 15 статті 86 Закону передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
15 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно оновленої довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 13.05.2021 року №21-198вих.21.
Також додатково представник відповідача зазначив, що відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Положення Закону №3668-VI неконституційними не визнані, є чинними, а тому обов`язкові для виконання.
З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_2 ) та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 червня 2005 року і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №160/5265/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.03.2020 року №400-0319-8/13034 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 17.03.2020 року №18-202вих20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року по справі №160/5265/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії позивача з 13.12.2020 по 30.04.2021 року.

15 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років згідно оновленої довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 13.05.2021 року №21-198вих21.

17 травня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №63, відповідно до якого розмір пенсії з надбавками з 01 квітня 2021 року складає - 42492,25 грн. (максимальний розмір пенсії 17690,00 грн.), з 05 квітня 2021 року по 30 червня 2021 року - 42580,70 грн. (максимальний розмір пенсії 17690,00 грн.), з 01 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 42606,20 грн. (максимальний розмір пенсії 18540,00 грн.), з 01 грудня 2021 року по 07 січня 2022 року - 42630,20 грн. (максимальний розмір пенсії 19340,00 грн.), з 08 січня 2022 року по довічно - 42630,20 грн. (максимальний розмір пенсії 19340,00 грн.).

21 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії як працівнику прокуратури з розрахунку 90% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення) та без застосування обмеження пенсії.

Рішенням відповідача №19921-14896/Д-01/8-0400/21 від 18 червня 2021 року позивача повідомлено, що станом на 01.06.2021 року загальний розмір пенсії за вислугу років становить 17690,00 грн., де:

42000,00 грн. - основний розмір пенсії від заробітку (70000,00 грн. - розмір заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до складових, зазначених у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати від 13.05.2021 року №21-198вих.21 х 60% (загальний процент відповідно до законодавства);

50,00 грн. - цільова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни ІІІ-ї групи;

530,70 грн. - підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни ІІІ-ї групи (30% від 1769 грн.)

Тобто, максимальний розмір пенсії позивача складає 17690,00 грн. (не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, визначений на 01.12.2020 року).

У зв`язку з тим, що відповідачем не враховані прикінцеві та перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року і при здійсненні перерахунку пенсії застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, позивач звернувся із позовною заявою до адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення позивача станом на дату призначення пенсії визначалось статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 50-1 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Законом України Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України Про прокуратуру №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Судом встановлено, що позивачу після втрати чинності Закону України №1789-ХІІ, на підставі рішення суду у справі 160/5265/20 від 02.02.2021 року, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18 травня 2021 року №63 вдруге здійснено перерахунок пенсії відповідно до положень ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII з 01 квітня 2021 року із застосуванням обмежень її максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Зокрема, цим рішенням відповідача №63 розмір пенсії з надбавками з 01 квітня 2021 року складає - 42492,25 грн., з 05 квітня 2021 року по 30 червня 2021 року - 42580,70 грн., з 01 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 42606,20 грн., з 01 грудня 2021 року по 07 січня 2022 року - 42630,20 грн., з 08 січня 2022 року по довічно - 42630,20 грн.

Зокрема, абзацом шостим частини 15 статті 86 Закону України Про прокуратуру №1697-VІІ передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, при здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідачем не взято до уваги, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, інвалідом війни та на момент призначення пенсії проходив військову службу у Збройних Силах України під час дії особливого періоду.

Особливий період діє в Україні з 17.03.2014 та триває, оскільки Президентом України відповідного рішення про скасування особливого періоду або рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не прийнято.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.

Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 13-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 01.10.2017 пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім учасників бойових дій, інвалідів війни) на умовах Закону України «Про прокуратуру», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, що документально підтверджується:

- копією послужного списку військовослужбовця з особової справи, з якого вбачається, що з 17 березня 2015 року він проходив військову службу за мобілізацією, а з 16 березня 2016 року за контрактом строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію та був звільнений в запас за станом здоров`я з 05.05.2020.

- довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, операції об`єднаних сил, забезпеченні її проведення ї захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 04.03.2020 №993;

- посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданим 24.11.2015;

- посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_3 , виданим 27.04.2020.

В абз.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) зазначено, що положення ч.5 ст.17 Конституції України поширюються і на службу в органах прокуратури.

В абз.3 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа щодо права на пільги) зазначено, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом ст.ст.1,3,6 (ч.2),8,19 (ч.2),22,23,24 (ч.1) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Також, в абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа щодо права на пільги) зазначено, що правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів у зазначених рішеннях Конституційного Суду України полягає в тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, жорсткими вимогами до дисципліни, професійної придатності, певним обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить від розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер.

Таким чином, скасування пенсійного забезпечення прокурорів, встановлення їм додаткових умов для призначення пенсії не допускається, оскільки це не лише звужує конституційні права прокурора як громадянина, а й посягає на його незалежність.

Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, з 13 грудня 2019 року Закон України Про прокуратуру №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Суд враховує, що позивач не працює з 2005 року, тобто до прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019, втім, суд вказує, що чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закон України Про прокуратуру №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати всім прокурорським працівникам, а не лише працівникам, звільненим після набрання чинності зазначеним рішенням Конституційного Суду України.

При цьому, слід звернути увагу, що Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова №657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, яка є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Суд враховує, що у спірних відносинах мають застосовуватись положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру" №1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру" №1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Як встановлено судом вище, після набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року по справі №160/5265/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії позивача з 13.12.2020 по 30.04.2021 року.

У подальшому позивач 15.05.2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучено довідку про заробітну плату, видану Дніпропетровською обласною прокуратурою 13.05.2021 року, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України.

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, Дніпропетровської обласної прокуратури від 13.05.2021 року №21-198вих-21, та відповідач не заперечує проти її достовірності. У вказаній довідці зазначений розмір заробітної плати позивача з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за нормами чинними на 15.03.2020 року.

Відповідач на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 13.05.2021 року №21-198вих-21 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2021 року виходячи з 60% грошового забезпечення, визначеного вказаною довідкою та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Враховуючи, що положення частини 2 статті 86 Закону №1697 щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, при перерахунку призначеної позивачу пенсії, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Судом також встановлено, що при перерахунку пенсії позивачу застосовано обмеження розміру виплати пенсії десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, що передбачено ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, як до військовослужбовця, який проходив службу у Збройних силах в особливий період, а тому на останнього, на думку відповідача, не поширюються перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року.

Суд вважає помилковим твердження представника відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин ч.15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, оскільки до позивача, як на військовослужбовця, який проходив службу в Збройних силах в особливий період, поширюються перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Збройних Силах України.

Отже, відповідачем не враховані прикінцеві та перехідні положення Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року та при здійсненні перерахунку пенсії застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується, саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Разом з тим, пенсія позивачу призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на той момент призначення, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія йому була призначена до 01 січня 2016 року, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом 6 частини 15 статті 86 Законом України Про прокуратуру №1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року №5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №63 від 17 травня 2021 року в частині застосування обмеження виплати пенсії її максимальним розміром: десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

З урахуванням протиправності дій з боку відповідача також суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 13 грудня 2019 року обчислення та нарахування пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до положень ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №63 від 17 травня 2021 року в частині застосування обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром: десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 13 грудня 2019 року обчислення та нарахування пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до положень ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 року та Закону України №1774-VIII від 06 грудня 2016 року, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник