Справа № 360/4587/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/4587/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

Згідно з пунктами 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга стаття 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Статтею 160 КАС України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивачем в позовній заяві в якості відповідача вказано Головне управління ДПС у Луганській області та зазначено ідентифікаційний код юридичної особи відповідача 43143746.

При цьому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права було ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України від 30 вересня 2020 року № 529 утворено територіальні органи Державної податкової служби як її відокремлені підрозділи, зокрема Головне управління ДПС у Луганській області, які з 1 січня 2021 року розпочали здійснення повноважень та функцій територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються.

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 № 755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи, згідно з наказом ДПС України від 30.09.2020 № 529 та відповідно до п. 1 постанови КМУ від 30.09.2020 № 893.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 № 227, ДПС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДПС у Луганській області () перебуває у стані припинення за рішенням засновника з 15.10.2020.

Наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 затверджено положення про територіальні органи ДПС.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Положення про Головне управління ДПС у Луганській області, Головне управління ДПС у Луганській області (код ЄДРПОУ ВП 44082150) є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Луганській області ().

Відтак, позивачу слід уточнити особу відповідача.

Також в порушення положень статті 160 КАС України позивачем в позовній заяві не зазначено відомі номери засобів зв`язку відповідача.

Таким чином, позивачу слід надати суду позовну заяву, приведену у відповідність до вимог статті 160 КАС України. Також позивачу слід надати суду копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо відмови в задоволенні заяви ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» від 14.06.2017 вих. № 01-20/2/45 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску з податку на прибуток у сумі 68554,00 грн, яка викладена у вигляді листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11.

Позивачем не додано до позовної заяви лист Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11. Також позивачем не зазначено про неможливість його надання.

Позивачу слід надати суду належним чином засвідчену копію листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11 або повідомити про неможливість його надання із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо відмови в задоволенні заяви ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» від 14.06.2017 вих. № 01-20/2/45 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску з податку на прибуток у сумі 68554,00 грн, яка викладена у вигляді листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11.

До суду з даним позовом позивач звернувся 26.08.2021, що підтверджується накладною «Укрпошта Експрес» на конверті, тобто з порушенням шестимісячного строку.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якого останній послався на таке. Зі змісту рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №360/3678/21 встановлено, що підставою для відмови у задоволення позову стало невжиття ТОВ «ЛЕО» заходів щодо оскарження дій Головного управління ДПС у Луганській області щодо надання Товариству відмови у задоволенні заяви від 14.06.2017 вих. №01-20/2/45 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску з податку на прибуток у сумі 68554,00 грн, яка викладена у вигляді листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11.

Лист ГУ ДПС у Луганській області №6717/10/12-32-04-11 від 23.09.2020 TOB «ЛЕО» отримано 25.09.2020.

Враховуючи, що юридичний супровід виконавчого провадження №62662845 було доручено юрисконсульту II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Колєсовій О.О., відповідно аналіз листа ГУ ДПС у Луганській області №6717/10/12-32-04-11 від 23.09.2020 щодо відповідності його нормам чинного законодавства України та можливих юридичних наслідків для ТОВ «ЛЕО» також було доручено юрисконсульту II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Колєсовій О.О.

У зв`язку з тим, що юрисконсультом II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Колєсовою О.О. здійснено неналежну юридичну оцінку листа ГУ ДПС у Луганській області №6717/10/12-32-04-11 від 23.09.2020, ТОВ «ЛЕО» у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк не мало можливості здійснити захист законних прав та інтересів шляхом оскарження дій Головного управління ДПС у Луганській області щодо надання Товариству відмови у задоволенні заяви від 14.06.2017 вих. №01-20/2/45 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску з податку на прибуток у сумі 68554,00 грн., яка викладена у вигляді листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11.

Лише після отримання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №360/3678/21 ТОВ «ЛЕО» фактично стало відомо про неналежне виконання юрисконсультом II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» ОСОБА_1 покладених на неї посадових обов`язків.

За неналежне виконання юрисконсультом II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Колєсовою О.О. посадових обов`язків, встановлених посадовою інструкцією, наказом ТОВ «ЛЕО» від 19.08.2021 №89/ОС вказаному працівнику зменшено розмір премії на 50% за результатами фінансово-господарської діяльності за серпень 2021 року.

Тому позивач просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку на звернення до адміністративного суду із даним позовом та поновити пропущений строк на звернення до суду.

Розглянувши заявлене клопотання суд дійшов такого.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

З матеріалів позову встановлено, що листом від 23.09.2020 № 6717/10/12-32-04-11 Головне управління ДПС у Луганській області повідомило ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 812/614/17 Головним управлінням ДПС у Луганській області в межах компетенції розглянуто копію заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску - з податку на прибуток від 14.06.2017 № 01-20/2/45 в сумі 68554,00 грн, яка надіслана додатками до заяви про збільшення позовних вимог від 15.11.2017 № 01-19/2/284 (вх. №1203/07 від 29.11.2017) до Луганського окружного адміністративного суду по справі №812/614/17. З метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 812/614/17 розгляд питання щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з авансового внеску з податку на прибуток можливий, у разі надання до Головного управління ДПС у м. Києві (Печерський район м. Києва) та Головного управління ДПС у Луганській області один із вищезазначених документів, який свідчить про припинення відокремленого підрозділу Київського представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» () шляхом реорганізації. Та, після опрацювання наданих документів та перенесення облікових показників до ІКП правонаступника ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» при дотриманні умов, визначених ст. 43 Кодексу може звернутись до Головного управління ДПС у Луганській області із заявою повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Вказаний лист Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 № 6717/10/12-32-04-11 отримано ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» 25.09.2020 вх. № 01-20/1/126.

Відтак, судом встановлено, що про порушення своїх прав позивач достеменно дізнався 25.09.2020. Тобто з 25.09.2020 розпочався перебіг строку звернення до суду з даним позовом.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на неналежне виконання юрисконсультом II категорії відділу правового забезпечення ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Колєсовою О.О. посадових обов`язків, як на підставу для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду позивачем не підтверджено жодним належним доказом.

За таких обставин підстави, вказані позивачем у клопотанні, визнаються судом неповажними, тому клопотання позивача є необґрунтованим та безпідставним, відтак не належить до задоволення.

В постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 346/3696/17 (К/9901/8643/18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72363376).

Також Верховний Суд в постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 504/1937/16-а (№ К/9901/34220/18) зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Згідно зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи , […] (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78771322).

В постанові від 11 липня 2019 року по справі № 0940/1181/18 (адміністративне провадження №К/9901/4737/19) Верховний Суд наголосив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. […] Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. За приписами частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду в частині позовних вимог про скасування грошового атестату № 100 від 06 листопада 2015 року та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії від 06 листопада 2015 року та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з зазначеними позовними вимогами позивачем не наведено та не доведено, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 КАС України. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 82997968).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини Пономарьов проти України (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа Олександр Шевченко проти України, заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, заяви № 17160/06 та № 35548/06; п. 33).

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Таким чином, позивачу слід надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними залишити без руху.

Запропонувати позивачеві протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 КАС України та її копій відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою; належним чином засвідченої копії листа Головного управління ДПС у Луганській області від 23.09.2020 №5908/9/12-32-04-11, або клопотання про його витребування у разі відсутності останнього у позивача.

В разі неусунення вказаних недоліків у встановлений термін позовну заяву буде повернуто позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяІ.О. Свергун