Справа № 260/1362/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/1362/21 пров. № А/857/12696/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Іщук Л. П.
за участю секретаря судового засідання представника позивачаОнишкевича Т. В. Смолинця А.В., Петрецький С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року (ухвалене у м. Ужгород, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Дору Ю.Ю., повний текст рішення складено - 31.05.2021 року) у справі № 260/1362/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про стягнення середньомісячної заробітної плати, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Свалявської міської ради згідно якого просив суд:

1.Визнати протиправними дії Свалявської міської ради Закарпатської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати, що зберігається та виплачується з місцевого бюджету, за період працевлаштування, але не більше шести місяців з 18.11.2020 р. по 17.05.2021 р., з часу припинення повноважень на посаді голови Свалявської міської ради Закарпатської області.

2. Стягнути з Свалявської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 невиплачену середньомісячну заробітну плату що зберігається та виплачується з місцевого бюджету, за період працевлаштування з 18.11.2020 р. по 17.05.2021 р., з часу припинення повноважень на посаді голови Свалявської міської ради Закарпатської області в сумі 699914,00 грн. (шістсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.).

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 , 24 листопада 2015 року був обраний на посаду міського голови Свалявської міської ради Закарпатської області в результаті чергових виборів міського голови повторно. 17 листопада 2020 року звільнений з займаної посади міського голови у зв`язку з закінченням строку повноважень. До обрання на вказану посаду був працевлаштований в Свалявській райдержадміністрації, де починаючи з 20.11.2007 року обіймав посаду першого заступника голови райдержадміністрації. 23 листопада 2020 року звернувся з заявою до Голови Свалявської міської ради якою просив у зв`язку з закінченням повноважень Свалявського міського голови, відсутністю пропозицій щодо працевлаштування на рівноцінну посаду у міській раді, виплачувати на протязі шести місяців середньомісячну заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді у Свалявській міській раді. Листом за підписом міського голови Свалявська міська рада повідомила, що для належного розгляду такої заяви потрібно надати додатково довідки. 14 грудня 2020 року Позивач звернувся з заявою до Голови Свалявської міської ради якою просив надати інформацію про можливість працевлаштування на рівноцінній посаді, на яку одержано відмову листом від 28.12.2020 року №1791/01-5. 04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Свалявської міської ради із заявою про виплату середньої заробітної плати, яка була надіслана ціним листом з описом вкладення, яку мотивував посиланням на положення ч.2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад". Листом за підписом міського голови, викладеного на бланку Виконавчого комітету Свалявської міської ради від 16.03.2021 року №1051/01-5 без будь-якого посилання на рішення органу місцевого самоврядування, тобто Свалявської міської ради, позивача було повідомлено, що гарантії, передбачені ч.2 ст. 33 Закону України „Про статус депутатів місцевих рад" на нього не поширюються в силу того, що до моменту обрання його міським головою в 2010 року він в трудових відносинах з жодними підприємством не перебував, проігнорувавши всі інші документи, що подані ним разом з заявою. Вважає, таку відмову в виплаті середньомісячного заробітку на протязі шести місяців протиправною, тому звернувся до суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його доводів щодо неможливості працевлаштуватися позивачу на попереднє місце роботи, яким є Свалявська райдержадміністрація, посада міського голови на який він перебував під час першого обрання на вказану посаду та перебування на листку непрацездатності. Також позивач вказав на обставини з приводу не дослідження та не урахування судом першої інстанції порушення відповідачем процедури розгляду його заяви про виплату середнього заробітку та необхідності застосування судом ст. 19 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

У зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, копія ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та повістки-повідомлення скеровано за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання відповідач не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи відповідач не направляв.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач до обрання його на посаду Свалявського міського голови не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою або організацією, а тому після звільнення з цієї посади він не мав права на збереження середньої заробітної плати на період працевлаштування за чинним законодавством.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 листопада 2010 року був обраний на посаду міського голови Свалявської міської ради Закарпатської області в результаті чергових виборів міського голови на підставі Рішення Свалявської міської ради від 18.11.2010 року №1/1.

Відповідно до рішення Свалявської міської ради VII скликання від 24.11.2015 року №1 Про підсумки виборів 25 жовтня 2015 року Свалявського міського голови та визнання його повноважень ОСОБА_1 повторно обрано на посаду міського голови Свалявської міської ради Закарпатської області в результаті чергових виборів міського голови.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади міського голови у зв`язку із закінченням строку повноважень, пункт 1 статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (а.с.7,8-12).

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Свалявської міської ради із заявою про виплату протягом 6 місяців середньомісячного заробітку у в порядку статті 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад (а.с.52).

На що Свалявською міською радою листом від 01 грудня 2020 року №1665/02-3 ОСОБА_1 , для належного розгляду заяви було повідомлено про необхідність подачі передбачених законодавством документів (а.с.49).

Надалі 14.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, у якій просив видати довідку про те, що з 18 листопада 2010 року він дійсно працював на посаді міського голови Свалявської міської ради шостого скликання з якої 24.11.2015 року був звільнений у зв`язку із закінченням повноважень міської ради шостого скликання Свалявської міської ради та надати інформацію про можливість працевлаштування на рівноцінній посаді (а.с.55).

Листом від 28.12.2020 року №1791/01-5 Свалявської міської ради позивача було повідомлено про те, що до моменту обрання його у 2010 році Свалявським міським головою він згідно записів трудової книжки не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством (установою, організацією), а тому зазначені гарантії на нього не поширюються (а.с.54).

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Свалявської міської ради з заявою про виплату середньої заробітної плати відповідно до ч.2 ст. 33 Про статус депутатів місцевих рад (а.с.57), на яку Свалявською міською радою листом від 16 березня 2021 року №1051/01-5 позивачу повторно було повідомлено про те, що до моменту обрання його у 2010 році Свалявським міським головою він згідно записів трудової книжки не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством (установою, організацією), а тому зазначені гарантії на нього не поширюються (а.с.56).

Позивач, вважаючи таку відповідь та дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даною позовною заявою.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (надалі - Закон №280/97-ВР) на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-IV (надалі - Закон №93-IV).

Частинами 1-2 статті 6 Закону №93-IV передбачено, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено частиною 5 статті 12 Закону №280/97-ВР на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів місцевих рад, що визначені Законом №93-IV.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 Закону України № 93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Отже, право на отримання середнього заробітку, отриманого на виборній посаді, має особа, якщо вона не є пенсіонером та не була забезпечена попередньою роботою, а за її відсутності - іншою рівноцінною роботою на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Такий заробіток зберігається на період 6 місяців і підлягає виплаті з відповідного місцевого бюджету.

Докази отримання позивачем одного зі вказаних вище видів пенсії відсутні.

Отож, аналіз норми частини 2 статті 33 Закону №93-IV дає підстави для висновку, що депутатам місцевої ради гарантується право на надання, після закінчення їх повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади).

Проте, таке право може бути реалізовано за умови наявності тієї самої або іншої рівноцінної посади на попередній роботі або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Неможливість надання відповідної роботи (посади) є підставою для збереження за депутатом середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Слід наголосити, що під неможливістю надання відповідної роботи (посади) необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо.

Відносно ж доводів позивача стосовно того, що судом першої інстанції не враховано обставини з приводу того, що листом Свалявської райдержадміністрації підтверджено обставини щодо неможливості працевлаштування позивача та з приводу того, що позивач після звільнення з Свалявської райдержадміністрації хворів, то колегія суддів зазначає, що із займаної посади у вказаному органі позивач був звільнений задовго до обрання його на виборчу посаду. Вказане звільнення позивача не є таким, що пов`язане з обранням позивача на виборну посаду, а як наслідок таке звільнення із Свалявської райдержадміністрації, як і перебування на листку непрацездатності після такого звільнення не можна розуміти для даних правовідносин, як попереднє місце роботи позивача на яке позивач підлягав би поновленню. При цьому, судом встановлено що на протязі періоду майже 4 місяців, які безпосередньо передували призначенню позивача на виборну посаду позивач не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою та організацією.

Зокрема з матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно був працевлаштований в Свалявській райдержадміністрації, однак із займаної посади першого заступника голови Свалявської райдержадміністрації позивача було звільнено відповідно до розпорядження голови РДА від з 06.07.2010 №85-к.

Як наслідок, до обрання на виборну посаду - Свалявського міського голови, позивач майже 4 місяці не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою та організацією.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідача були відсутні визначені частиною 2 статті 33 Закону №93-IV підстави для збереження за позивачем розміру середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Правові висновки аналогічного змісту наведені у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №570/3880/16-а, від 09 грудня 2020 року у справі № 275/318/16-а.

Також колегією суддів відхиляються доводи позивача з приводу того, що підставою для виплати на протязі шести місяців середнього заробітку є обставини щодо його роботи на посаді міського голови Свалявської міської ради на яку його було обрано вперше 24.11.2015 року та на яку його не може бути поновлено з огляду на таке.

З аналізу норми частини 2 статті 33 Закону №93-IV слідує, що виплата вказаної компенсації у вигляді середнього заробітку гарантується відповідним депутатам місцевої ради та сільським, селищним, міським голам у разі неможливості їх працевлаштування на попередній роботи (посаді) по закінченню повноважень на виборній посаді. Посада, яку позивач став займати у зв`язку з його обранням 24.11.2015 року на посаду міського голови Свалявської міської ради є виборною, а як наслідок гарантії обумовлені частини 2 статті 33 Закону №93-IV не поширюються на вказані правовідносини щодо неможливості працевлаштуватися на виборній посаді.

Відносно ж доводів апеляційної скарги стосовно не дослідження судом першої інстанції процедури розгляду його заяви про виплату середнього заробітку та необхідності застосування судом ст. 19 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», то приведені позивачем доводи за встановлених судом обставин з приводу відсутності підстав для виплати позивачу компенсації у вигляді середнього заробітку не впливають на характер спірних правовідносин та не зумовлюють виникнення правових підстав для такої виплати.

Отож, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Водночас судом встановлено що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно із ст. 51- 3 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище серед іншого відносяться особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б», та особи, посади яких згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» належать до 1 3 категорій.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до другої категорії відносяться посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради.

За наведених обставин, вказане справа не підпадає під ознаки справ незначної складності, а відтак розглянута судом з порушенням норм процесуального права, позаяк розгляд вказаної справи слід здійснювати за правилами загального судочинства..

Відповідно до 7 ч.3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. 272, ст. 287, ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 260/1362/21 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Свалявської міської ради (вул. Духновича, буд. 2,м. Свалява, Закарпатська область,89300, ) про визнання дій протиправними та стягнення середньомісячної заробітної плати - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 02 вересня 2021 року.