Справа № 420/8014/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8014/21
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2018р., податкової вимоги №69445-17 від 13.06.2018р.

Ухвалою від 21.05.2021р. позов залишено без руху; надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме: надання до суду документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами.

31.05.2021р. (вх. № ЕП/27864/21) від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 03.06.2021р. поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду; прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 ; відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 15.07.2021р. призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 31.08.2021 р.

Разом з відзивом на позовну заяву (вх. №44393/21 від 13.08.2021р.) від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу відповідно до приписів п. 42.2 ст. 42, п. 45.1 ст. 45, п. 86.8 ст. 86 ПК України було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 , яка на той час значилась як податкова адреса платника податків ОСОБА_3 в ІС «Податковий блок» та у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів. Проте позивач звернувся до суду лише 17.05.2021р., тобто з пропуском встановленого ПК України строку звернення до суду 1095 днів.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання.

Представник позивача заперечував щодо клопотання відповідача.

Статтею 173 КАС України визначено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1ст. 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч.2 ст. 183 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 122 КАС України).

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до статті 102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

За змістом ст. 102 ПК України вищевказаний строк застосовується під час нарахування грошових зобов`язань або під час провадження у справі про стягнення такого податку.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як встановлено судом, з 24.01.2017р. зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є : АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Відповідач зазначив, що оскаржуване рішення та вимога були направлені на адресу: АДРЕСА_3 , проте належних доказів реєстрації позивача за такою адресою не надано.

Таким чином, доказів направлення позивачу податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2018р., податкової вимоги №69445-17 від 13.06.2018р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручення особисто платнику податків (його представнику) податковим органом до суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних у розумінні п. 42.4 ст. 42 ПК України, КАС України доказів направлення/вручення позивачу оскаржуваних податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2018р., податкової вимоги №69445-17 від 13.06.2018р., суд вважає безпідставними твердження податкового органу про те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення та податкову вимогу з дотриманням приписів ПК України направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 , яка на той час значилась як податкова адреса платника податків ОСОБА_3 в ІС «Податковий блок».

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд також зазначає, що, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із сталою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, яка викладена у справі Delcourt v. Belgium, в якій ЄСПЛ зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 240 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.09.2021 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк