Справа № 640/16613/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення відомостей, щодо рахунку ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей, щодо ОСОБА_1 на суму 50000 грн 00 коп.;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 збитків на загальну суму 89169 грн 74 коп., з яких 50000 грн 00 коп. гарантована сума вкладу та 39169 грн 74 коп. загальна сума штрафів, з яких: пеня становить 12390 грн 37 коп., 3% річних - 6016 грн 44 коп., інфляційні збитки - 20762 грн 93 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення відомостей, щодо рахунку ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною;

- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей, щодо ОСОБА_1 на суму 50000 грн 00 коп.;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь збитків на загальну суму 89169 грн 74 коп., з яких 50000 грн 00 коп. гарантована сума вкладу та 39169 грн 74 коп. загальна сума штрафів, з яких: пеня становить 12390 грн 37 коп., 3% річних - 6016 грн 44 коп., інфляційні збитки - 20762 грн 93 коп. та прийняти у скасованій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення ст. 625 Цивільного кодексу України та не врахував судову практику, яка була сформована за наслідками розгляду справ подібної категорії.

Крім того, у апеляційній скарзі позивач стверджує, що строк виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб своїх зобов`язань зі сплати гарантованої суми відшкодування на його користь сплинув 15 липня 2016 року, що є підставою для притягнення Фонду до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Також з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року звернувся Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд). У вказаній апеляційній скарзі Фонд, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і здійснені порушення вимог процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач не є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський» у розумінні чинного законодавства та немає права на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

У межах встановленого судом строку відзивів на апеляційні скарги не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є частково обґрунтованими та свідчать про наявність визначених ст. 319 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено договір № 980-034-000237602 «Капітал+» (Новий), на підставі умов якого банком відкрито на ім`я позивача поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Внесення позивачем на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у розмірі 50000 грн 00 коп. підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції від 12 травня 2016 року № 2243507.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13 червня 2016 року № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18 липня 2016 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням від 01 вересня 2016 року № 1702 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на Волкова О.Ю. з 05 вересня 2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 11 лютого 2020 року № 311 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» з 12 лютого 2020 року призначеного уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків Паламарчука В.В..

Однак, як стверджує ОСОБА_1 , у встановлені Законом терміни після розпочатої процедури ліквідації, гарантована сума відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб йому виплачена не була.

Представник позивача звернулася з адвокатським запитом 07 липня 2020 року до ПАТ «Банк Михайлівський» та просила надати інформацію щодо виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 12 по 23 травня 2016 року; інформацію щодо включення інформації про ОСОБА_1 та про рахунок останнього № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський» до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплату всіх коштів, які були перераховані на вказаний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський».

Однак, станом на 18 липня 2020 року, тобто дату звернення до суду з вказаним позовом, відповідь на адвокатський запит позивачу не надійшла.

Вважаючи порушеним своє право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені Законом. Підкреслив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту того, що дії посадових осіб ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» або позивача суперечать закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача збитків на загальну суму на загальну суму 89169 грн 74 коп. Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про те, що у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами не застосовуються норми ст. 611, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб договірні відносини відсутні. Також суд першої інстанції зауважив, що норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Суд перш інстанції вирішив такий спір по суті виниклих правовідносин, виходячи з того, що позивач дізнався про порушення свого права лише 17 липня 2020 року після направлення до ПАТ «Банк Михайлівський» адвокатського запиту 07 липня 2020 року, на який не отримав відповіді, і строк звернення до суду ним не пропущений.

Однак, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом належним чином не перевірено дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення від 18 жовтня 2005 року по справі «МШ «Голуб» проти України»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Колегія суддів встановила, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13 червня 2016 року № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

Рішенням від 01 вересня 2016 року № 1702 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на Волкова О.Ю. з 05 вересня 2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 11 лютого 2020 року № 311 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» з 12 лютого 2020 року призначеного уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків Паламарчука В.В.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18 липня 2016 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський».

Зазначені рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Правління НБУ та інформація щодо запровадження в ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації, а в наступному щодо початку процедури його ліквідації перебували у загальному доступі.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 826/281/16.

Як зазначає сам позивач у тексті позовної заяви та в апеляційній скарзі, що строк виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб своїх зобов`язань зі сплати гарантованої суми відшкодування на його користь сплинув 15 липня 2016 року.

Однак, будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 починаючи з вказаної дати з`ясувати питання щодо причин невиплати йому спірних грошових коштів позивачем не заначено.

Судова колегія наголошує, що інформація стосовно запровадження тимчасової адміністрації банку та його ліквідації була офіційно оприлюднена, перебувала в загальному доступі і ОСОБА_1 мав реальну можливість з нею ознайомитися та бути обізнаним щодо фактичної реалізації його права на отримання гарантованого відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, слід відзначити, що ст.ст. 27, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено стислі строки, протягом яких уповноваженою особою Фонду здійснюється формування переліку вкладників, що мають право на отримання гарантованого відшкодування, а саме - 15 днів робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку ринку, та розпочинається Фондом виплата відшкодування коштів - 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку ринку.

Тобто вже у 2016 році позивачу було достеменно відомо про порушення його права на включення до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів враховує, що з цим адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише у липні 2020 року, тобто зі впливом шестимісячного строку звернення до суду, який необхідно обраховувати з дня, коли позивач повинен був дізнатись про порушення свого права.

При цьому, доводи позивача про те, що про порушення свої прав він дізнався лише 17 липня 2020 року колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки адміністративно процесуальним законодавством, чинне як станом на момент звернення позивача до суду, так і на теперішній час пов`язує відлік даного процесуального строку, зокрема з датою, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Втім, реалізація особою наданого їй права залежить від її власного волевиявлення.

Таким чином, повно та всебічно перевіривши всі доводи позивача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні поважні причини, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання ОСОБА_1 позовної заяви у межах шестимісячного строку на виконання вимог КАС України, а тому така позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених ст.ст. 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб необхідно задовольнити частково, скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року та залишити адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов