Справа № 280/4847/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 серпня 2021 року Справа № 280/4847/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач), підписаний представником - адвокатом Смоляним Андрія Андрійовича (далі - представник), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого представник позивача просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління обслуговування громадян Більмацького відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №0800-0218-8/9383 від 09.02.2021 про відмову в призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 19.01.2021.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте отримав відмову, обґрунтовану відсутністю у нього необхідного пільгового стажу. Так, позивачу не зараховано в пільговий стаж період роботи з 10.08.1990 по 09.03.2000 трактористом-машиністом, оскільки пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Натомість, на думку відповідача, ТОВ «Агрофірма «Червоноселівка» є зберігачем архівних документів колгоспу ім. ХХ партз`їзду та КСП «Червоноселівка», а не його правонаступником. Позивач вважає рішення пенсійного органу про відмову йому в призначенні пільгової пенсії протиправним та таким, що підлягає скасуванню. У зв`язку з наведеним, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 20.07.2021 надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№40695), в якому зазначає, що відповідно до наданих документів ОСОБА_1 страховий стаж складає 34 роки 07 місяців 27 днів, стажу тракториста-машиніста складає 14 років 05 місяців 11 днів. Період роботи з 10.08.1990 по 09.03.2000 згідно довідки №3 від 19.01.2021 не зараховано до стажу трактористом-машиністом, оскільки пунктом 20 Порядку №637 визначено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства, установ, організацій або їх правонаступників. Зазначена довідка видана ТОВ «А/Ф Червоноселівка», яке являється зберігачем архівних документів. З наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.01.2021 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2021 №93 відмовлено позивачу в призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування відмови зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 34 роки 07 місяців 27 днів, стаж тракториста-машиніста складає 14 років 05 місяців 11 днів. Також зазначено, що період роботи з 10.08.1990 по 09.03.2000 згідно довідки №3 від 19.01.2021 не зараховано до стажу трактористом-машиністом, оскільки довідка видана ТОВ «АФ Червоноселівка», яке являється зберігачем архівних документів, а не правонаступником підприємства, на якому працював позивач.

Листом Відділу обслуговування громадян №15 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформленим повідомленням від 09.02.2021 №0800-0218-8/9383, сповіщено про прийняте рішенням.

Позивач, не погодившись з правомірністю дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, звернувся через свого представника до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058.

Законом №1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 3 частини другої статті 144 Закону №1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на дату звернення за призначенням пенсії досяг 55-річного віку, має безспірний страховий стаж 34 роки 07 місяців 27 днів. Спірний є пільговий стаж позивача на посаді тракториста-машиніста.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до категорії пільгових, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею таких робіт.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах слугувала неможливість прийняття до розгляду довідки №3 від 19.01.2021, виданої ТОВ «Агрофірма «Червоноселівка», оскільки вона видана зберігачем архівних документів, колгоспу ім. ХХ партз`їзду та КСП «Червоноселівка», а не його правонаступником.

З цього приводу, суд зазначає про таке.

Відповідно до довідки №4 від 19.01.2021 виданої TOB «АФ» Червоноселівка» розпорядженням представника Президента України в Куйбишевському районі Запорізької області від 25.05.1994 за №180 колгосп ім. XX партз`їзду Куйбишевського (нині Більмацького) району Запорізької області реорганізований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Червоноселівка» (КСП «Червоноселівка»).

Розпорядженням Куйбишевської районної державної адміністрації від 10.03.2000 за №101 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Червоноселівка» (TOB «АФ» Червоноселівка») - правонаступник прав та обов`язків КСП «Червоноселівка» (які склалися станом на 10.03.2000), в частині виділеного, для погашення цих заборгованосте, майна.

Відповідно до пункту 1.3. статуту ТОВ «Агрофірма «Червоноселівка» товариство створене в процесі реорганізації КСП «Червоноселівка», зареєстрованого розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації від 25.05.1994 №180, шляхом виділення з його складу і є його правонаступником в частині отриманого в процесі реорганізації майна та пропорційно до залучених ним майнових та земельних паїв.

Вищенаведене свідчить про те, що TOB «Агрофірма «Червоноселівка» є не тільки зберігачем архівних документів після реорганізації колгосп ім. XX партз`їзду та КСП «Червоноселівка», а відповідно є їх правонаступником.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу періоду роботи ним на посаді тракториста-машиніста з 10.08.1990 по 09.03.2000.

При зарахування до пільгового стажу позивача періоду з 10.08.1990 по 09.03.2000, його спеціальний стаж буде вочевидь більшим ніж 20 років, визначених пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, досягнувши на дату звернення за призначенням пенсії 55-річного віку, маючи більше 30 років страхового стажу, з них не менше 20 років на тракториста-машиніста, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог в частині призначення пенсії.

Водночас, згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у позовних вимогах просить протиправним та скасувати рішення Управління обслуговування громадян Більмацького відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №0800-0218-8/9383 від 09.02.2021 про відмову в призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак, належною в цьому випадку є вимога про визнання протиправним та скасування рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2021 №93, яким відмовлено в призначенні пенсії, оскільки повідомленням №0800-0218-8/9383 від 09.02.2021 лише сповіщено позивача про прийняте рішення.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправним та скасувавши рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2021 №93, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, беручи до уваги, що повноваження відповідача щодо призначення пенсії є дискреційними повноваженнями, суд враховує положення обов`язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладеної у рішенні по справі «Олссон проти Швеції» («Olsson v. Sweden») від 24.03.1988.

При вирішенні вказаної справи ЄСПЛ прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia пунктом 1 статті 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також ЄСПЛ вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно, оскільки інших, крім тих, що були наведені вище і визнані судом протиправними, підстав для відмови позивачу в призначенні пенсії відповідачем наведено не було, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 908,00 грн. судового збору, який підлягає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2021 №93, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи період період роботи на посаді тракториста-машиніста з 10.08.1990 по 09.03.2000, у зв`язку із чим призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії, а саме - з 19.01.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31.08.2021.

Суддя М.С. Лазаренко