Справа № 640/24231/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 вересня 2021 року місто Київ №640/24231/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з перенесення інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 до квартири АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_2 та виключити інформацію про реєстрацію місця проживання з Реєстру територіальної громади міста Києва.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2016 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Татаринцевою Є.А. в реєстрі за №169, отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачем зазначено про те, що 09.12.2020 об`єкт нерухомості з реєстраційним номером 00 (квартира АДРЕСА_1 ) перестав існувати.

Було утворено два нових об`єкти нерухомого майна:

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею: 73.1 кв.м., житловою площею: 28.2 кв.м. з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000;

- квартира 145/2 ? за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею: 55.6 кв.м., житловою площею: 22.3 кв.м. з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000.

Як стало відомо позивачеві, Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно було зареєстровано в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його права в частині вільного розпорядження належною йому на праві власності нерухомістю, впливають на комерційну привабливість об`єкта нерухомості, збільшують розмір комунальних платежів та призводять до надання права користування його майном іншій особі.

Отже, спірні правовідносини фактично стосуються реалізації прав власності позивачем на об`єкти нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, попри вибір позивачем способу захисту свого набутого майнового права на об`єкт нерухомості через визнання в судовому порядку протиправною відмову зняти з реєстрації місця проживання третіх осіб, насправді в основі цих вимог лежить намір (бажання, воля) позивача захистити свої майнові права на набуті об`єкти власності, який передбачає втручання щонайменше в житлові права третіх осіб. Неможливість реалізації позивачем свого права власності на майно перебуває не в площині відмови відповідача виконати дії із зняття з реєстрації місця проживання третіх осіб, яке входить до кола його повноважень, а в тому, що відповідач не може їх здійснити доти, доки не будуть для цього підстави, зокрема, не буде вивільнене спірне майно за рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення тощо, або, якщо брати до уваги спірну ситуацію, до тих пір, поки третя особа проживатиме у спірній квартирі.

Суть та характер вказаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, спрямованість заявлених вимог і механізми (засоби) їх задоволення в своїй сукупності підводять до того, що справжнім предметом спору у цій справі є вимоги про захист права власності на нерухоме майно або захист житлових прав, або/та захист кожним із цього складу учасників справи свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цього права можна здійснити одним із способів, передбачених цивільним законом, за правилами цивільного судочинства.

Спір про захист права конкретної особи на майно чи житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Вказаний висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/3620/17 та 18.09.2019 у справі №826/15287/17.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги у позові заявлено на поновлення порушених майнових прав позивача, враховуючи висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду, суд констатує, що заявлений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною п`ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Частиною шостою цієї статті передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На виконання вимог вказаної норми необхідно зазначити, що розгляд такої справи віднесено до відповідного місцевого суду.

Керуючись статтями 170, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №640/24231/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих підстав, з тим самим предметом та до того самого відповідача - не допускається.

4. Роз`яснити позивачу його право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.