Справа № 505/2180/21
Суддя: Івінський О. О.
Дата ухвалення: 2021-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/2180/21
Провадження № 2-а/505/47/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О. О.

при секретарі Черчел Ю.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Осокіна С.Ю.

відповідача - поліцейського Подільського РУП ГУНП в Одеській області Головатюка С.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Подільського РУП ГУНП в Одеській області Головатюка Сергія Дмитровича та до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 разом з його представником адвокатом Осокіним С.Ю. 06 липня 2021 року звернулися з адміністративним позовом до поліцейського Подільського РУП ГУНП в Одеській області Головатюк Сергія Дмитровича та до Головного управління національної поліції в Одеській області, та просив скасувати постанову серії БАВ № 039997 від 29.06.2021 року поліцейського Подільського РУП ГУНП в Одеській області Головатюка С.Д. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510,00 грн. за порушення ч.5 ст. 121 КУпАП, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 29.06.2021 року відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії БАВ № 039997, про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Фактично заповнений бланк постанови не читабельний. Разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено ім`я та прізвище посадової особи, яка розглядає справу, не були досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Дії поліцейського обмежилися тим, що він вписав текст постанови в салоні службового автомобіля.

Вважає, що постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, не відображає дійсних обставин справи, що мають значення для справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому просить її скасувати.

Позивач та його представник у судовому засіданні на своїх вимогах наполягали вважають, що постанова була винесена неправомірно, позивач вказав, що правил дорожнього руху не порушував, ремінь безпеки використовував, а поліцейський не представився та, нічого не пояснюючи почав складати постанову у службовому автомобілі. Також просили дослідити в судовому засіданні наданий диск з відеозаписом, знятий позивачем з телефону при вказаній зупинці його поліцейським.

Відповідач у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував та просив у позові відмовити, пояснив, що зупинив позивача правомірно, так як він запізно включив поворот, з`їжджаючи з моста. Крім того, так як було літо і скло у вікнах були опущені, йому було видно, що у позивача та пасажира, який сидів поряд з ним не були пристебнуті ремені безпеки, а на зауваження про дане порушення вказали, що тільки що відстебнулися. Зауважив, що пасажир провокував на сварку та що відеозапис зупинки даного автомобіля у нього відсутній.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року поліцейським Подільським РУП ГУНП в Одеській області Головатюком С.Д. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 039997 від 29.06.2021 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови, ОСОБА_1 29.06.2021 о 20 год. 50 хв. в м. Подільськ, вул. Деповська, керував автомобілем ВАЗ 2123 номерний знак НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З показань свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні було підтверджено, що він сидів на пасажирському сидінні, коли їх зупинив поліцейський, вказуючи, що позивач запізно включив поворот на мосту, вказав, що разом з позивачем були пристебнуті.

З наданого представником позивача відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні було видно, що відповідач складав постанову на сидінні свого службового автомобіля, спочатку з відкритими дверми, а потім закритими.

Згідно із частиною першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оформленні поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вони користуються вимогами КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015№ 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами дев`ятою, одинадцятою розділу третього Інструкції №1395 встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення): розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно із ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Згідно пункту 2.3 в) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частина 5 статті 121 КУпАП, передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими, речовими і електронними доказами;

висновками експертів;

показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У статті 74 КАС України зазначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, жодного доказу з приводу порушення позивачем правил дорожнього руху відповідачами суду не надано.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що поліцейським при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у судовому засіданні було підтверджено, що відеозапису з порушення позивачем правил ДТП та його зупинки у нього немає.

Таким чином, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки належних доказів вчинення позивачем порушення, про яке зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що відповідач не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Додатково представником позивача адвокатом Осокіним С.Ю. в судовому засідані було повідомлено про те, що ним в подальшому буде подано заяву про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 039997 від 29.06.2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 454,00 гривні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 02 вересня 2021 року.