Справа № 320/3455/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року № 320/3455/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ»

до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області

про визнання протиправним та сксування рішення,

в с т а н о в и в:

І.Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №3 від 29 січня 2020 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 196586,24 грн. та застосування штрафу у розмірі 196586,24 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване рішення за формою та змістом не відповідає вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Також, вказано, що відповідачем неправомірно нараховано Товариству необґрунтовано отриману виручку, оскільки невірно застосовано методику для розрахунку отриманої виручки, що призвело до встановлення не вірного переліку лікарських засобів, що були реалізовані з зазначеними порушенням, так і до визначення в Рішенні та Акті перевірки розміру необгрунтовано отриманої виручки.

Заперечуючи проти задоволення позову вказав, що перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» встановлено порушення порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а саме: в період з 01.07.2019 по 31.12.2019 реалізація лікарських засобів, які придбавалися повністю або частково за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, здійснювалася із застосуванням постачальницько - збутових надбавок від 10,27 % до 72,07 % до оптово-відпускної ціни, що перевищує граничний рівень 10 %.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 24.04.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 05.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін в судовому засіданні, сторони не зверталися.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» (код ЄДПОУ 30886474) зареєстровано юридичною особою 28.04.2020 про що свідчить запис №0001430 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу №108-0Д від 13.01.2020 «Про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» та посвідчення (направлення) на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) №59 від 13.01.2020 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в період з 13.01.2020 по 24.01.2020 було проведено планову перевірку щодо дотримання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

13.01.2020, 16.01.2020, 20.01.2020 особами Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області було винесено вимоги про надання інформації, які були отримані позивачем.

За результатами перевірки було складено акт №1 від 24.01.2020 (далі також Акт перевірки), яким встановлено порушення вимог законодавства Постанови КМУ від 17.10.2008 №955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 02.07.2014 №240 «Питання декларування зміни оптово-відпускних цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 25.03.2009 №333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення», Закону України «Про ціни та ціноутворення».

24.01.2020 позивачем подано заперечення на Акт №1 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 24.01.2020 до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

24.01.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області винесено протокол №2 про адміністративне правопорушення передбачене ст.165-2 КУпАП щодо керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ».

29.01.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №3, яким накладено на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» штраф у розмірі 170, 00 грн.

18.02.2020 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» сплачено штраф у розмірі 170, 00 грн. відповідно до постанови про адміністративне правопорушення №3 від 29.01.2020, що підтверджується квитанцією №ПН24017214.

29.01.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №3, яким вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 196586, 24 грн. та застосовано штраф у розмірі 196586, 24 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

IV. Норми права

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року за № 667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно пункту 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 № 209 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.05.2017 року за № 604/30472 Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (пункт 3 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві).

Стаття 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" регламентує загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, згідно частини 1 коментованої статті державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.

В статті 192 Господарського кодексу України чітко зазначено, що політика ціноутворення, порядок встановлення та застосування цін, повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворенням визначаються Законом України № 5007, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч.ч.7-9 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу). Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом. Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, повинен містити такі відомості: дату складення; тип заходу (плановий чи позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); термін усунення порушень; посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення; найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, а також прізвище, ім`я та по батькові його керівника чи уповноваженої ним особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід; прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом або у випадках, передбачених законом, - за допомогою електронного кабінету або іншої інформаційної системи, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевірявся, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України від 21.06.2012 № 5007-VI «Про ціни і ціноутворення» (далі також - Закон України № 5007).

За приписами пунктів 1, 6, 8 частини першої статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби» від 17.10.2008 № 955 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також Постанова №955) встановлено, що на лікарські засоби (крім наркотичних, психотропних лікарських засобів, прекурсорів та медичних газів), оптово-відпускні ціни на які внесені до реєстру оптово-відпускних цін на лікарські засоби, і медичні вироби, які придбаваються повністю або частково за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, граничні постачальницько-збутові надбавки не вище ніж 10 відсотків, що нараховуються для лікарських засобів до задекларованої зміни оптово-відпускної ціни з урахуванням податків та зборів і для медичних виробів до оптово-відпускної ціни з урахуванням податків та зборів, а граничні торговельні (роздрібні) надбавки не вище ніж 10 відсотків, що нараховуються до закупівельної ціни з урахуванням податків. При цьому фактичний розмір оптово-відпускної ціни на кожну лікарську форму, дозування, споживчу упаковку лікарського засобу не повинен перевищувати розміру внесеної до зазначеного реєстру оптово-відпускної ціни у гривні.

Згідно п.1 Порядку формування цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення, щодо яких запроваджено державне регулювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 № 333 цей Порядок визначає механізм формування цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення, щодо яких запроваджено державне регулювання, для реалізації суб`єктом господарювання на внутрішньому ринку (далі - товар) з урахуванням граничних постачальницько-збутових і торговельних (роздрібних) надбавок.

Відповідно до п.2 Порядку формування цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення, щодо яких запроваджено державне регулювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 № 333 гранична постачальницько-збутова надбавка є максимально допустимим її розміром, який може враховуватися суб`єктом господарювання, що здійснює оптову торгівлю, при визначенні ціни товару.

VI. Оцінка суду

Аналіз вище наведених приписів законодавства, дає підстави для висновку, що метою здійснення, що на Державну службу України з питань безпеки харчових продуктів та захисту споживачів покладено обов`язок щодо контролю за цінами в сфері дотримання вимог щодо додержання фінансової дисципліни формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в період з 13.01.2020 по 24.01.2020 було проведено планову перевірку щодо дотримання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ТОВ «ГАЛАФАРМ». В ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено порушення, суб`єктом господарювання, вимог законодавства Постанови КМУ від 17.10.2008 №955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 02.07.2014 №240 «Питання декларування зміни оптово-відпускних цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 25.03.2009 №333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення», Закону України «Про ціни та ціноутворення».

За результатами перевірки було складено акт №1 від 24.01.2020, яким встановлено порушення вимог законодавства Постанови КМУ від 17.10.2008 №955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 02.07.2014 №240 «Питання декларування зміни оптово-відпускних цін на лікарські засоби», Постанови КМУ від 25.03.2009 №333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення», Закону України «Про ціни та ціноутворення» та винесено рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №3, яким вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 196586, 24 грн. та застосовано штраф у розмірі 196586, 24 грн.

Щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2 Порядку формування цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення, щодо яких запроваджено державне регулювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 № 333 гранична постачальницько-збутова надбавка є максимально допустимим її розміром, який може враховуватися суб`єктом господарювання, що здійснює оптову торгівлю, при визначенні ціни товару.

Пунктом 3 Постанови № 333 встановлено, що гранична торговельна (роздрібна) надбавка є максимально допустимим її розміром, який може враховуватися суб`єктом господарювання при реалізації товару через аптечну мережу.

З наведеного слідує, що обов`язок формування ціни на лікарські засоби і вироби медичного призначення, щодо яких запроваджено державне регулювання з урахуванням граничної торговельної (роздрібної) надбавки покладено на суб`єкта господарювання, що здійснює торгівлю такими лікарськими засобами і виробами медичного призначення. Відповідальність за дотриманням суб`єктами господарювання вимог Постанов № 955 та № 333 покладений на самих суб`єктів господарювання, а контроль за їх дотриманням на органи державної виконавчої влади Держпродспоживслужби.

Так, відповідно до пп.2, п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби і медичні вироби» від 17.10.2008 р. № 955 на лікарські засоби (крім наркотичних, психотропних лікарських засобів, прекурсорів та медичних газів), оптово-відпускні ціни на які внесені до реєстру оптово-відпускних цін на лікарські засоби, і медичні вироби, які придбаваються повністю або частково за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, граничні постачальницько-збутові надбавки не вище ніж 10 відсотків, що нараховуються для лікарських засобів до задекларованої зміни оптово-відпускної ціни з урахуванням податків та зборів і для медичних виробів до оптово-відпускної ціни з урахуванням податків та зборів, а граничні торговельні (роздрібні) надбавки не вище ніж 10 відсотків, що нараховуються до закупівельної ціни з урахуванням податків. При цьому фактичний розмір оптово-відпускної ціни на кожну лікарську форму, дозування, споживчу упаковку лікарського засобу не повинен перевищувати розміру внесеної до зазначеного реєстру оптово-відпускної ціни у гривні.

Отже, надбавка нараховується на задекларовану ціну, яка була чинна на момент придбання покупцем (бюджетною установою) лікарського засобу за бюджетні кошти (на момент реалізації товариством такого лікарського засобу відповідному закладу за бюджетні кошти.

Водночас, судом встановлено, що в довідці №2 та акті перевірки при розрахунку необґрунтовано отриманої виручки контролюючим органом враховувалася задекларована оптово-відпускна ціна (ОВЦ), яка діяла на момент придбання лікарського засобу позивачем, а не на момент його (лікарського засобу) реалізації товариством покупцю за бюджетні кошти.

Таким чином, відповідачем під час проведення перевірки застосовано розраховано суму отриманої виручки позивачем не у відповідності до вимог чинного законодавства, що відповідно призвело до встановлення невірного переліку лікарських засобів, що були реалізовані з зазначеними порушенням, та до визначення в оскаржуваному рішенні та акті перевірки розміру необґрунтовано отриманої виручки, розрахунок якої надається в Довідці №2.

Матеріали справи не містять доказів, а відповідачем не факту порушення позивачем чинного законодавства при реалізації лікарських засобів за бюджетні кошти.

При цьому суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності у складеному відповідачем акті детального опису виявлених порушень із зазначенням статей, частин, пунктів нормативно-правових актів, порушення яких встановлено актом перевірки, що є додатковою підставою для скасування спірного рішення.

Враховуючи наведене правове регулювання та встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №3 від 29.01.2020 року.

VIІ. Висновок суду

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 5 897,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.2020 №40688.

Сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню у повному обсязі рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №3 від 29 січня 2020 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 196586,24 грн. та застосування штрафу у розмірі 196586,24 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛАФАРМ» (; місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, буд.6) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області (; місцезнаходження: 08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Балукова, буд.22) судові витрати у сумі 5 897,60 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 03.09.2021 р.