Справа № 200/6006/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 р. Справа№200/6006/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - Жаворонкової Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадженя адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Донецької обласної прокуратури

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецької обласної прокуратури, в якому просить суд:

- стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі 200/5474/20-а про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 22 жовтня 2020 року по грудня 2020 року в розмірі 53 918,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

З початку 2009 року позивач працює в органах прокуратури України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 397-к від 4 травня 2020 року про звільнення позивача із займаної посади прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області, зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру поновити позивача в органах прокуратури на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури з 5 травня 2020 року або на рівнозначній посаді в органах прокуратури; вирішено стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 5 травня 2020 року до 21 жовтня 2020 року.

У відповідь на звернення позивача до керівника Донецької обласної прокуратури останній повідомив про відсутність посади, яку займав до звільнення позивач.

Отримавши виконавчий лист, виданий на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/5474/20-а, про звернення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, позивач звернувся до виконавчої служби для його примусового виконання, виконавче провадження за яким було відкрито 3 грудня 2020 року.

31 грудня 2020 року виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури було видано наказ № 1945-к, яким скасовано наказ прокурора Донецької області № 397-к від 4 травня 2020 року про звільнення позивача із займаної посади та поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області з 5 травня 2020 року, з яким позивача ознайомлено 13 січня 2021 року.

Позивач вважає, що відповідачем у зв`язку із несвоєчасним виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення позивача на відповідній посаді в органах прокуратури порушені права позивача та відповідно до приписів ст. 236 КЗпП України відповідач мав виплатити йому середній заробіток за час затримки поновлення на посаді у сумі 53 918,73 грн, але не зробив цього.

Посилається при цьому на постанову Верховного Суду від 10 вересня 2020 року по справі № 280/2659/19.

У зв`язку із не виплатою йому Донецькою обласною прокуратурою середнього заробітку за час затримки поновлення на посаді позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-10, 69-76).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 200/5474/20-а, яке отримано Донецькою обласною прокуратурою 29 жовтня 2020 року, зобов`язано поновити на посаді ОСОБА_1 та стягнуто и середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На виконання цього рішення в частині поновлення позивача на посаді виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури 31 грудня 2020 року було прийнято наказ № 1945-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області.

Відповідач зазначає, що обласні прокуратури, у тому числі і Донецька обласна прокуратура, на виконання наказу Генерального прокурора від 8 вересня 2020 року № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» почали працювати з 1 вересня 2020 року. Наказом Генерального прокурора від 8 вересня 2020 року № 46ш було затверджено нову структуру та штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури, відповідно до якої посада прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, на якій судом зобов`язано поновити ОСОБА_1 , у структурі та штатному розписі Донецької обласної прокуратури відсутня.

15 грудня 2020 року Донецькою обласною прокуратурою отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 63799314 від 3 грудня 2020 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Керуючись ч. 1 ст. 235, ст. 240-1 КЗпІІ України та враховуючи відсутність посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, у структурі та штатному розписі Донецької обласної прокуратури, наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури від 31 грудня 2020 року № 1945-к ОСОБА_1 позивача було поновлено на посаді, з якої його було звільнено наказом від 4 травня 2020 року № 397-к - на посаді прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області.

Згідно ст. 236 КЗпІІ України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі є не видання уповноваженим органом наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, посилається при цьому на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 у справі № 6-435цс15.

Зауважує, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 квітня 2018 року у справі № 800/426/17, протиправною є така бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що мала місце за умови наявності об`єктивної можливості вчинити визначені законом дії, але які не були фактично здійснені.

Крім цього зазначає, що на сьогоднішній день ані норми Цивільного кодексу України, ані норми процесуальних кодексів, ані норми законодавства про виконавче провадження не встановлюють чіткого визначення терміну «негайно».

Європейський суд з прав людини при розгляді справи «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», зазначив, що «негайно» не означає, що це має відбутися миттєво, але означає, що це має відбутися якомога скоріше, з урахуванням місця, часу та обставин у кожній справі.

Враховуючи наведене Донецькою обласною прокуратурою у добровільному порядку виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а про поновлення на посаді ОСОБА_1 у строк, коли це стало фактично можливим (а.с. 111-115).

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року позовну заяву позивача залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 41-42).

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року продовжено строк усунення недоліків позовної заяви (а.с. 64-65).

Ухвалою суду від 7 червня 2021 року відкрито провадження по справі за даним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 17 червня 2021 року (а.с. 79-80).

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 18 червня 2021 року) відкладено підготовче засідання у справі на 15 липня 2021 року (а.с. 94-95).

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року відкладено підготовче засідання у справі на 29 липня 2021 року (а.с. 110).

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року вирішено проведення судового засідання у справі, яке призначене на 29 липня 2021 року, здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon за участю позивача (а.с. 152).

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 18 серпня 2021 року (а.с. 162).

Ухвалою суду від 9 серпня 2021 року вирішено проведення судового засідання у справі, яке призначене на 18 серпня 2021 року, здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon за участю позивача (а.с. 169).

Протокольною ухвалою суду від 18 серпня 2021 року оголошено перерву у розгляді справи до 10-00 год 19 серпня 2021 року (а.с. 176).

Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року вирішено проведення судового засідання у справі, яке призначене на 19 серпня 2021 року, здійснювати в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon за участю позивача (а.с. 182).

В судовому засіданні позивач (в режимі відеоконференції) підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с. 16, 19-21).

Відповідач, Донецька обласна прокуратура, , місцезнаходження: 84313, Донецька область м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, є державною організацією (установою, закладом) та належним відповідачем у справі (а.с. 158).

Відповідно до матеріалів справи наказом прокурора прокуратури Донецької області від 27 грудня 2019 року № 1162-к позивача призначено на посаду прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області (а.с. 117).

Наказ прокурора Донецької області № 397-к від 4 травня 2020 року позивача звільнено із посади прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 11, 118).

Наказом Офісу Генерального прокурора № 410 від 3 вересня 2020 року перенайменовано, в тому числі, юридичну особу «Прокуратура Донецької області» у «Донецька обласна прокуратура» (а.с. 121-123).

Наказом Офісу Генерального прокурора № 414 від 8 вересня 2020 року визначено початок роботи обласних прокуратур, в тому числі і Прокуратури Донецької області, з 11 вересня 2020 року (а.с. 124-125).

Наказом Офісу Генерального прокурора № 46Ш від 8 вересня 2020 року затверджено штатну чисельність, в тому числі, Донецької обласної прокуратури, з якої вбачається, що у складі Донецької обласної прокуратури відсутня посада прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту (а.с. 126-135).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а, крім іншого, визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 397-к від 4 травня 2020 року про звільнення позивача із займаної посади прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області, зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру поновити позивача в органах прокуратури на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури з 5 травня 2020 року або на рівнозначній посаді в органах прокуратури; вирішено стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 5 травня 2020 року до 21 жовтня 2020 року (а.с. 22-39).

У жовтні 2020 року, після прийняття Донецьким окружним адміністративним судом рішення від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а, позивач звернувся до відповідача із листом, в якому зазначив прохання повідомити про дату, коли йому необхідно з`явитись до Донецької обласної прокуратури для ознайомлення із наказом про поновлення мене посаді (а.с. 13).

21 жовтня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення його на посаді (а.с. 137).

Листом від 13 листопада 2020 року (вих. № 07-11-2122-20) відповідач повідомив позивача, що посада прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту - у структурі та штатному розкладі Донецької обласної прокуратури відсутня, у зв`язку із чим поновити позивача на посаді, зазначеної судом, не є можливим.

Також зазначено, що Донецькою обласною прокуратурою розглядається питання про звернення до Донецького окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 254 КАС України про роз`яснення судового рішення (а.с. 14-15).

Позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 200/5474/20-а від 21 жовтня 2020 року в частині поновлення його на посаді, за результатом розгляду якої постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчої служби від 3 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 63799314, копія якої направлена відповідачу (а.с. 137-138, 136).

Наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури від 31 грудня 2020 року № 1945-к скасовано наказ прокурора Донецької області № 397-к від 4 травня 2020 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді, з якої його було звільнено наказом від 4 травня 2020 року № 397-к, - на посаді прокурора відділу процесуального курівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області з 5 травня 2020 року.

У наказі зазначена підстава його прийняття: постанова про відкриття виконавчого провадження № 63799314 від 3 грудня 2020 року, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 200/5474/20-а (а.с. 12, 141).

Листами від 31 грудня 2020 року (вих. № 07-617вих-20 та № 07-622вих-20) повідомлено Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчої служби та позивача про поновлення ОСОБА_1 на посаді, з якої його було звільнено (а.с. 17, 139-140).

Будучи не згодним із невиплатою йому при поновленні на посаді, з якої його було звільнено, середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про таке поновлення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

За приписами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Враховуючи, що спеціальним законодавством у сфері роботи органів прокуратури не врегульовано питання щодо несвоєчасного виконання судового рішення про поновлення на посаді, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до спірних правовідносин в цій частині норми Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами ч. 2 ст. 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи […].

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Стаття 236 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Суд зазначає, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Отже, виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці, так як . Закон пов`язує цю виплату виключно зі встановленням факту затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Зазначений висновок суду узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 червня 2019 по справі № 826/18436/16, де Верховний Суд зазначив, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середнього заробітку за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Ураховуючи те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення позивача на посаді фактично виконане лише 31 грудня 2020, суд вважає, що у позивача наявне право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді відповідно до ст. 236 КЗпП України з 22 жовтня 2020 року (наступний день після прийняття судового рішення про поновлення позивача на посаді) по 31 грудня 2020 року (включно) (день прийняття відповідачем наказу про поновлення позивача на посаді).

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 813/5952/15.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення позивача на посаді було допущено до негайного виконання, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання грошового забезпечення за час затримки виконання судового рішення про поновлення його на посаді за період з 22 жовтня 2020 року (наступний день після прийняття судом рішення, допущеного до негайного виконання, про поновлення позивача на посаді) по 31 грудня 2020 року (включно) (по день прийняття наказу про поновлення на посаді).

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що Донецькою обласною прокуратурою було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження лише у грудні 2020 року, - так як чинним законодавством не передбачено відстрочення обов`язковості виконання судового рішення до відкриття примусового виконавчого провадження з виконання судового рішення про поновлення особи на посаді.

Негайне виконання судового рішення, передбачене ст.ст. 256, 257 КАС України, полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили або отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Суд зауважує, що обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч. 5 ст. 124 Конституції України).

При вирішенні розміру середнього заробітку (грошового забезпечення) за період затримки розрахунку, суд виходить з наступного.

Згідно абз. 1, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Виходячи з наведеного, грошове забезпечення за час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на посаді має розраховуватись виходячи з виплат за останні 2 календарних місяців роботи - за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року.

Як встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а середньоденна заробітна плата позивача, розрахована за березень - квітень 2020 року, складає 1 057,23 грн (а.с. 22-39).

Згідно з листа Міністерства соціальної політики від 29 липня 2019 року № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» за період з 22 жовтня 2020 року (наступний день після прийняття судового рішення про поновлення позивача на посаді) по 31 грудня 2020 року (день прийняття відповідачем наказу про поновлення позивача на посаді) кількість робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді склала: у жовтні - 7 робочих днів, у листопаді - 21 робочий день, у грудні - 22 робочих днів; всього - 50 робочих днів.

Отже середній заробіток за час затримки відповідачем виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено у травні 2020 року, складає 52 861,50 грн (1 057,23 грн * 50 дня).

Відповідно, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн (а.с. 77), беручи до уваги загальний розмір заявлених позовних вимог (вимога про стягнення 53 918,73 грн) та частину позовних вимог, яка за висновком суду підлягає задоволенню (стягнення з відповідача 52 861,50 грн), суд вважає за необхідне стягнути із відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 890,20 грн (908,00 грн * 98,04% від задоволеної частини позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді - задовольнити частково.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури (, місцезнаходження: 84313, Донецька область м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 200/5474/20-а в частині поновлення позивача на посаді у сумі 52 861 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури (, місцезнаходження: 84313, Донецька область м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 890 (вісімсот дев`яносто) грн 20 коп.

Рішення суду прийняте у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні в присутності позивача (в режимі відеоконференції) та в присутності представника відповідача.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 6 вересня 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна